Cercador
Clarobscur
Un relat de: Dolça Parvati*
Abisme, paraula abusada pels poetes.
Això ets tu. A tu aguaite.
El món es mou, xerra aquella dona;
escolta el xofer el futbol en la ràdio
i la ciutat -tu- s'allunya
amb adéus de vinya i d'olivera
mentre t'evoque, tan fosc, tan profund,
amb el meu desig de caverna humida i fresca...
Em bressa, em bressa la por,
la mateixa temor antiga que em sustenta
i jo em deixe gronxar vora l'avenc
miraculosament ingràvida. Teua.
Ara véns tu, amb l'esguard de jardí
que desdiu la foscúria de l'abisme.
Enlluernant-me quan somrius,
encegant-me tota en l'abraçada.
Ceguesa d'ulls i llum a l'ànima,
aquest somriure teu de matinada encesa.
Comentaris
-
FELICITATS !!![Ofensiu]F. Arnau | 11-01-2009 | Valoració: 10
FELIÇ 5è ANIVERSARI d'RC,
relataire!!!
Si avui és diumenge 11 del 2009, avui és el cinquè aniversari d'RC. Passa pel fòrum i descobreix com pots "enganxar" en un dia com aquest Recorda: NOMÉS AVUI! T'ho perdràs? -
Per a celebrar el meu relat núm. 350[Ofensiu]deòmises | 24-09-2008
ARQUITECTURA VISUAL
C
E U
R
assenyalant l'inici de la balaustrada
A
(Descens per la mirada de l'ànima policromada
N
Edifici dels somnis
La veu del temps ressona
En l'Arc de Sant Martí
De les seves parets
Construeix els murs
De la il·lusió
Amb noves resquícies
Plenes d'utopia
T
a la recerca dels ulls profètics del geni, els
O
N
I
G
ulls que imaginen els somnis i els tornen reals
A
U
D
Í
les utopies carregades de dificultat capten l'atenció
La trencadissa
Serveix per a la forma
De les idees
C
A
S
A
B
A
T
L
L
Ó
Neix en el vidre
La inspiració lúcida
Pedres del geni
de l'argila i s'endinsen pels túnels laberíntics
Riu del silenci
L'aigua profunda
Esdevé pedra
Torrent del geni
Existir per a que l'obra dins teu vagi creixent,
Escoltar-la, estimar-la, deixant-se endur per ella.
Potser regeix la vida amb dolor i sofriment
-El turment necessari per a que sigui bella- ?
Dóna'm els mots
Buits del silenci
Seran els murs
De la celístia
de la febril creació refusant tots els límits)
43
O
N
Engendra la llum
En les teves mans
Després de la mort,
La glòria segueix
C
O
M
E
N
Ç
A
La gota
De la rosada
En clara
Harmonia
E
L
mot
llum
cos
veu
S
O
M
N
I
La bellesa
És teva:
Parets
D'ombra clara
D
E
La vida de fum
En el descans
Del teu record
El geni pateix
L
'
H
O
M
E
?
Arran de terra, l'admiració en les boques obertes de qui el descobreix
d.
(Tot teu...) -
Perquè ets poesia...[Ofensiu]deòmises | 21-09-2008 | Valoració: 10
perquè deixes els batecs del teu cor, perquè se'n sent la teva sang, perquè es poden respirar els brins d'oxigen que duen...
Per això, i per molt més, tot allò que callo, un deu.
Gràcies, d. -
Compàs binari[Ofensiu]franz appa | 14-09-2008
Déu, un déu, potser un déu ja mort, ben cert (d'això hem parlat amb Vicent evocant Nietzsche), va inventar la dualitat, i va matar l'absoluta felicitat de si mateix refocil·lant-se en el si mateix, en la seva perfecta i ubiqua unicitat.
Aleshores van aparèixer els clars i els obscurs. I va aparèixer el sexe. I va aparèixer l'home, i la dona. I ells, ella o ell, o tots dos alhora, van inventar els clarobscurs. la secreta essència de la poesia: allò que no és en un costat o l'altre de la línia d'ombra, sinó exactament inserit en ella mateixa. Una fina línia d'ombra d'extensió infinita, com la pell de bou que Elisa/Dido va estendre per fundar Cartago.
L'essència de la poesia s'ha arrelat en tu, com ho demostren versos tan meravellosos com "Ara véns tu, amb l'esguard de jardí/(..)aquest somriure teu de matinada encesa."
Sempre caiem en abismes. I sempre esperem reimpulsar-nos fora de la foscúria i fundar una nova ciutat amb la llum atresorada -robada- en les que deixem endarrera.
Petons,
franz -
Encara que[Ofensiu]Epicuri | 30-08-2008
No em trobo ara, a l'alçària del teu poema. No vull desaprofitar l'ocassió de comentar-te'l.
Salut i bon acabament d'Agost, poetessa. -
M'ha agradat.[Ofensiu]DinsElSilenci | 30-08-2008
Doncs això, he llegit -i rellegit- el teu poema. No sóc un entès, però la història, els sentiments, el transcórrer dels versos i el ritme de tot plegat m'ha agradat. Trobaré temps per llegir-te més.
Valoració mitja: 10
l´Autor
![Foto de perfil de Dolça Parvati Foto de perfil de Dolça Parvati](/imatges_autors/594048.jpg?rnd=1231234363)
70 Relats
369 Comentaris
90297 Lectures
Valoració de l'autor: 9.90
Últims relats de l'autor
- Adéu a la petita Sílvia
- Iniciàtica
- Evocació d'una rutina
- Instants sagrats
- La Melofalla
- Seguidilles de la brisa
- Consells per a ningú
- Petita estança
- El que en realitat compta
- On germina l'amor
- Cor de paper i escletxa
- La maniobra de Heimlich
- El somni d'Alícia
- El cicle de satisfacció de les necessitats
- Tot s'ha fet gran