Cercador
Angoixa
Un relat de: Capità BorratxoDues dones entren al metro alhora. Les dues són joves i maques. Sembla que tinguin la mateixa edat. De fet, la tenen, però el maquillatge i el vestit d'una la fan més "senyora". L'altra podríem dir que és una estudiant universitària. Porta una motxilla a l'esquena i fa cara d'haver dormit poc.
A aquestes hores el vagó va replet i quan sona el senyal de tancar les portes quatre o cinc "persones" s'emboteixen literalment contra els innocents passatgers que hi ha dins.
- Nena, vigila amb les teves coses, portes la cremallera oberta - diu la jove amb millor aparença.
- Ui sí, gràcies! - contesta la jove de la motxilla, que creiem que és una estudiant universitària. Mentre tanca la bossa repassa visualment el seu contingut - Merda! M'han robat la cartera! - exclama amb indignació. Tot el tren es gira cap a ella. Una sensació de desconfiança regna a l'atmosfera gris i irrespirable del metro en hora punta. La velocitat de la màquina disminueix, ja estan arribant a la propera estació, Catalunya. Hi ha empentes. Nervis. Què faig? Qui ha estat? Merda, merda, merda... Casualment, les mateixes persones, quatre o cinc, que han pujat a l'anterior estació, baixen al mateix temps ara. Un plor apagat i contingut apareix al rostre de la jove de la motxilla. Una pressió al pit li apareix de sobte. Forta, contundent.
... pum! pum! ... pum! pum! ... pum! pum? ...
A terra. Un infart ha pogut amb ella. I ara? Què faig? Ningú no em coneix, m'han robat la documentació, ningú sap qui sóc, ningú pot avisar a casa...
- Sí nena - diu per a si mateixa la jove que havia entrat amb ella - hi ha algú que sí que pot.
Comentaris
-
De nou aquest metro angoixant[Ofensiu]ITACA | 24-09-2005
Angoixa... ara mateix entenc aquesta paraula, es el segon relat que et llegeixo i tinc clar que et posaré a preferits, tens uns finals increïbles.
Les descripcions, les cares, el color, els nervis, i aquest final que com l'altre la tornes a clavar, em sorprens molt, m'encanta com escrius.
De nou tornes a reflectir el metro, dues vides que almenys a mi m'intriguen, mirades que es claven damunt els nervis d'aquesta noia ... i llavors l'altre... sorpresa, caram qui ho anava a dir eh quan l'he començat a llegir.
Em trec el barret, de nou moltes felicitats, es un plaer llegir-te.
Clara
l´Autor
61 Relats
131 Comentaris
56392 Lectures
Valoració de l'autor: 9.76
Biografia:
L'endemà d'aquella nit tot va ser nou. Però res no podria amb les seves ganes d'escriure. El capità va fotre's un bon glop d'aiguardent i obrí el llibre en blanc per la primera pàgina, tot escrivint:"L'endemà d'aquella nit..."
Si voleu res, us deixo el meu e-mail:
rubenroca77@hotmail.com
Gràcies per tot! (sobretot per les correccions, comentaris, valoracions, etc.)