Cercador
BOTIGUES IMPOSSIBLES
Un relat de: Joan Gasset VilaplanaSi voleu pot ser un conte
Fa temps vaig tenir una altra parella, una noia més jove que jo, a la que li agradava, molt més que anar al cinema, ball, o alguna altra mena de diversió, el visitar botigues “Impossibles”.
Un d’aquest dies vàrem anar a una d’aquestes botigues, una joieria del passeig de Gracia. Jo en aquest casos restava callat com el convidat de pedra. Els dependents de seguida treien les seves conclusions.
“Un cavaller amb una noia trenta anys més jove que ell”. Milionari a la vista.
Bona tarda – va dir el dependent, amb to amable.
Bona tarda va dir ella – amb to fred.
En que els puc servir ? – va dir el dependent ,
Oh!! en res en particular, anàvem passejant i el meu “amic”, m’ha proposat entrar a fer una ullada. I a mi m’ha vingut el desig de saber quant val el collaret de diamants de l’aparador.
Ah !!. És un collaret molt elegant i valuós. Dos cents mil €uros – va dir el dependent – se’l volen mirar de a prop ?.
Oh, no cal -- deia ella -- encara em pensava que seria molt més car.
Llavors entrava jo en escena, dient:
El vols, o no els vols ?.
No, de moment, tinc dubtes, ara veig que te un preu assequible. Jo no li hagués fet menys de tres cents mil. – tornava a dir ella -- Moltes gràcies ha estat molt amable.
El dependent ens va obrir la porta fent una inclinació de cap
No teníem masses diners, i vàrem sopar un entrepà de tonyina i una cervesa cada un.
Ara ella és una actriu coneguda i jo, un avi escriptor de contes.
Joan 1933.
Fa temps vaig tenir una altra parella, una noia més jove que jo, a la que li agradava, molt més que anar al cinema, ball, o alguna altra mena de diversió, el visitar botigues “Impossibles”.
Un d’aquest dies vàrem anar a una d’aquestes botigues, una joieria del passeig de Gracia. Jo en aquest casos restava callat com el convidat de pedra. Els dependents de seguida treien les seves conclusions.
“Un cavaller amb una noia trenta anys més jove que ell”. Milionari a la vista.
Bona tarda – va dir el dependent, amb to amable.
Bona tarda va dir ella – amb to fred.
En que els puc servir ? – va dir el dependent ,
Oh!! en res en particular, anàvem passejant i el meu “amic”, m’ha proposat entrar a fer una ullada. I a mi m’ha vingut el desig de saber quant val el collaret de diamants de l’aparador.
Ah !!. És un collaret molt elegant i valuós. Dos cents mil €uros – va dir el dependent – se’l volen mirar de a prop ?.
Oh, no cal -- deia ella -- encara em pensava que seria molt més car.
Llavors entrava jo en escena, dient:
El vols, o no els vols ?.
No, de moment, tinc dubtes, ara veig que te un preu assequible. Jo no li hagués fet menys de tres cents mil. – tornava a dir ella -- Moltes gràcies ha estat molt amable.
El dependent ens va obrir la porta fent una inclinació de cap
No teníem masses diners, i vàrem sopar un entrepà de tonyina i una cervesa cada un.
Ara ella és una actriu coneguda i jo, un avi escriptor de contes.
Joan 1933.
Comentaris
-
un conte amb un punt...[Ofensiu]joandemataro | 29-11-2013 | Valoració: 10
agredolç , és com una entremaliadura, una burla al capitalisme que tan mateix al final s'hi torna en contra, o a favor , segons com es vulgui mirar...
salutacions joan !
d'un altre joan ;-) -
Marca Joan[Ofensiu]Atticus | 29-11-2013 | Valoració: 10
Des de que et seguisc al Facebook (o ens seguim) sempre m'ha agradat eixa manera tan subtil de contar les teues histories. Un final més real del que ens pensem.
l´Autor
![Foto de perfil de Joan Gasset Vilaplana Foto de perfil de Joan Gasset Vilaplana](/imatges_autors/1038524.jpg?rnd=1013511692)
24 Relats
10 Comentaris
14759 Lectures
Valoració de l'autor: 9.00
Biografia:
Vaig nàixer a Madrid, durant la segona República (19-11-33), fill de pare català (Lleida) i de mare Alacantina. (Benimarfull). Que eren interinament per feina a Madrid.Quant tenia 4 anys (acabada la guerra dita Civil ), varen tornar a Barcelona, ara amb mi.
És pot dir que soc autodidacta, i aprenent, dons no he tingut estudis literaris. El meu primer conte els vaig escriure als 72 anys (2006)
Novel·les més llargues;
Vint-i-tres dies d'agost
L'avia Remei
Radio Catalunya Independent
"Cogida en la Maestranza".
18 Contes Inversemblants.
El net de'n Kees Popinga
Johan Popinga
Me les podeu demanar a jgassetvilaplana@gmail.com