Cercador
TIANA, LA "DESCONEGUDA". MARESME
Un relat de: Antonio Mora VergésNo acostumo a començar les meves cròniques de forma critica; tinc avui dissortadament la ocasió, àdhuc la necessitat de fer-ho en veure el deplorable estat de la majestuosa imatge del temple parroquial de Sant Cebrià de Tiana; és d'autèntic escàndol fer servir les parets d'aquests edificis per subjectar caixes i fils dels diferents "serveis públics" ; no farem sang d'això perquè tenim coll avall, que en aquest país nostre, ens falla el "paisanatge", i no sortosament el paisatge, i el patrimoni històric i cultural - de moment - . Està clar que calen però canvis, a Tiana i per arreu d'aquesta nostra, trista, bruta i dissortada pàtria....
El creixement de molts dels nostres pobles i viles, no s'ha fet pel tradicional sistema de "taca d'oli", sinó per la creació de nuclis aïllats. Això dona sempre un aire "suburbial" , que dificulta - quan no impossibilita - la integració dels nouvinguts.
Dades del lloc :
El terme municipal de Tiana, de 7,90 km² d'extensió, s'estén als vessants marítims de la Serralada Litoral, a l'extrem meridional de la comarca, en contacte amb el Barcelonès (Badalona) i el Vallès Oriental (Sant Fost de Campsentelles i Santa Maria de Martorelles).
El terme primitiu s'estenia fins a la mar i comprenia, fins el 1936, el territori de l'actual municipi de Montgat.
La situació del poble de Tiana correspon a la dels pobles de dalt típics del Maresme; es troba en una petita vall a redós de la serralada, defugint la proximitat de la costa a causa de la inseguretat que comportaren les incursions dels pirates fins al segle XVIII. El terme comprèn, a més del poble cap del municipi, diverses masies escampades, entre les quals cal destacar Can Montcerdà, Cals Frares, Can Fàbregues, Can Roca, Can Perxet, Can Cirera, Ca l'Andreu, o Can Sant-romà, moltes de les quals són prop de les restes d'antigues vil·les romanes; també hi ha les urbanitzacions de la Virreina i el Mas Ram, compartida amb Badalona, la cartoixa de Montalegre, amb la seva antiga Conreria, i la primitiva parròquia de Sant Cebrià, després santuari de la Mare de Déu de l'Alegria.
El poble de Tiana es troba a 136 m d'altitud, en una vall a redós de la serralada, centrat per la nova església parroquial de Sant Cebrià, construïda el 1886. S'hi conserva, procedent de la primitiva parròquia, un notable retaule barroc, esculpit en fusta, obra de Josep Tremulles (segle XVII).
L'actual església parroquial de Tiana, dedicada a sant Cebrià, és situada a la part alta de la població, dintre el nucli urbà. Substitueix com a parroquial a l'església de la Mare de Déu de l'Alegria, una mica allunyada del poble. L'edifici és de nau única, amb capelles laterals i absis semicircular. Va ser projectat per Francesc de Paula del Villar Lozano l'any 1884 i beneït dos anys després. És d'estil historicista, amb barreja d'elements neoromànics i neogòtics. El 1970 fou decorat amb pintures murals d'Ignasi M. Serra Goday.
L' antiga església parroquial de Sant Cebrià de Tiana- avui capella del cementiri - és esmentada ja com a parròquia el 1018 i consagrada de nou el 1100. Aquesta consagració devia correspondre a un edifici romànic que sofrí després nombroses modificacions arquitectòniques; la darrera, segons una data de la façana, del 1729. Aquesta església vella de Tiana, prengué l'advocació de la Mare de Déu de l'Alegria, que era la d'un altar documentat des del segle XVIII, advocació relacionada amb el proper Montalegre (Mons Hilaris),on es bastí la cartoixa.
La devoció per la Mare de Déu de l'Alegria és centenària en la vida montgatina i tianenca Segons un treball publicat per un monjo cartoixà, cap l'any 1500 li fou erigit un altar a l'església parroquial de Sant Cebrià de Tiana, probablement per perllongar el culte que els monjos dedicaven a Santa Maria al seu monestir de Montalegre, construït entre els anys 1415 i 1463, doncs eren aquests monjos els que s'ocupaven del culte i l'administració d'aquesta parròquia, com a rectors o vicaris.
© Antonio Mora Vergés
l´Autor
![Foto de perfil de Antonio Mora Vergés Foto de perfil de Antonio Mora Vergés](/imatges_autors/81299.jpg?rnd=476632639)
6933 Relats
1205 Comentaris
5548921 Lectures
Valoració de l'autor: 9.72
Biografia:
Antonio Mora Vergés, l'Argentera 1951, col·laborador del setmanari La Forja de Castellar del Vallès, Nova Tarrega, de Tàrrega , Diari de Sabadell, La Tosca de Moià, El Balcó de Montserrat de Vacarisses.Editor del blog :
coneixercatalunya.blogspot.com ,
col·laborador de les pàgines web www.guimera.info, i els diàris digitals de : www.moianes.net
http://www.naciodigital.cat/manresainfo/
http://www.naciodigital.cat/llusanes/
http://www.naciodigital.cat/elripolles/
http://www.baixllobregatdigital.cat/
e.mail mora.a@guimera.info
e.mail amora@moianes.net
email guimera.mora@gmail.com
Últims relats de l'autor
- IN MEMORIAM. JOAN BAPTISTA FRANCESC ANTONI ESCOFET PALAU. UN CADAQUESENC QUE S’ESTIMAVA EL LLOC ON VA NÈIXER.
- EL PARK GÜELL. DEL SOMNI AL MALSON.
- IN MEMORIAM. ESGLÉSIA DE SANTA MARTA A LA RIERA DE SANT JOAN. LA BARCELONA QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- TENIU DADES DE L’AUTOR DE LA CAPELLA DEL FOSSAR DE MONTESQUIU ADVOCADA AL CRIST DE LA BONA MORT?. OSONA.
- CAPELLA DE SANT JAUME DEL CARCS /CARDS. SANT PERE DE RIBES. EL GARRAF
- L’ESGLÉSIA QUE RETRATAVA MOSSÈN EDUARD ROYO CRESPO A CUBELLS, ERA SANT BARTOMEU DE PUGIS?. LA NOGUERA.
- QUINA ADVOCAVIÓ TENIA LA CAPELLA DE LA CASA DE FRANCESC BURÉS REGORDOSA?. BARCELONA
- TENIU IMATGES DE LA IMATGE DE LA MAREDEDÉU DEL PRAT I DEL INTERIOR DE LA SEVA CAPELLA?. SANT JOAN DE LES ABADESSES. EL RIPOLLÈS
- QUINA ADVOCACIÓ TÉ O TENIA L’ERMITA DEL BALIS?. SANT VICENÇ DE MONTALT. EL MARESME
- LA CONFISCADA CASA DEL DR. RICARD MARTÍ MARTÍ A SANT ANDREU DE LLAVANERES.
- HISTÒRIES DEL PAIS ORIENTAL
- IN MEMORIAM. LA TORRE QUE RETRATAVA EL JOSEP SALVANY BLANCH, ERA LA TORRE MACIÀ? . EL CANET DE MAR QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- SANTUARI DE NÚRIA. OBRA CABDAL DEL JOSEP DANÉS TORRAS. EL RIPOLLÈS
- IN MEMORIAM DE SANTA MADRONA A SANT GENIS DELS AGUDELLS. BARCELONA
- ROSES DE NADAL AL MAIG. POTSER SI QUE HI HA UN CANVI CLIMÀTIC, OI?.