Cercador
Soliloqui
Un relat de: Antonio Mora VergésAixò des de feia molt temps era el que venia fent - als ulls dels altres - , tots els matins abans de les 8,00, davant la imatge del crucificat, que l'autor Juventeny havia promès lliurar a l'església de Sant Martí de Cerdanyola , si se'n sortia dels perills de guerra.
Havia gaudit durant un curts dies de l'estiu d'un efecte de llum, que propiciat per un acte vandàlic sobre els finestrals de l'edifici, provocava que abans de les 8,00, els raigs del sol il·luminessin la figura de baix a dalt, i d'esquerra a dreta, segons la perspectiva dels que la miraven, fent ressaltar per un segons, els claus dels peus, la ferida del costat, el rostre sofrint però esperançat, els claus de les mans, com si la llum tingues també consciència del sacrifici del crucificat i volgués recordar-nos-ho amb aquells efectes òptics.
Des de la distància que li donava l'amplada de l'edifici, sota l'altar de Sant Antoni de Padua, acompanyat ara per la imatge de Nostra Senyora del Rocio, una més de les advocacions que l'emigració escampava per arreu. En algun cas, havia sentit la queixa d'algun fidel local, perquè els forans portaven la imatge de la seva Mare de Déu , com si en fer-ho hi hagués algun menysteniment per la imatge de les Mares de Déu més locals; sempre contestava el mateix , aquí o a mil quilometres de distància de ben segur que tothom s'estimarà a la seva mare, potser fins i tot amb més força, oi ?; això està clar que no suposa cap menysteniment per les mares dels altres, no us ho sembla ?. Deia que es situava a quasi 10 metres de la imatge, pel mig, els bancs de l'església i el passadís central, al seu darrera, Sant Antoni de Padua, i Nostra Senyora del Rocio; des d'aquella posició endegava la seva pregaria del Pare nostre, amb aquella modificació que ell, trobava del tot adequada, i ajudeu-nos també a saber perdonar als nostres deutors! , quan havia patit fins a rebre justament aquella "especial" ajuda !. El meravellava la gent senzilla, que s'acostava a la imatge, la besava, l'abraçava i és cenyia amb ella, talment com si és tractes del mateix crucificat en cos present ! . Sempre que en tenia consciència s'afegia a la pregaria d'algun fidel que aturat davant la imatge transmetia clarament la sensació d'estar demanant alguna acció i/o ajuda; aleshores li recordava a Ell , el seu compromís " Us asseguro també que , si dos de vosaltres aquí a la terra es posen d'acord per a demanar alguna cosa, el meu Pare del cel els la concedirà " , lògicament el recordatori sempre és feia de " bon rotllo " com és diu ara, al cap i a la fi amb el bon Déu - sortosament - no si valen les trampes, oi ?.
S'havia acostumat en lo personal, a començar agraint, tenim tots tant que agrair !, desprès demanava per damunt de tot, que l'harmonia, la serenitat i en conseqüència la pau d'esperit, fossin rebudes per totes les persones - concretes quan coneixia el nom - que necessitaven potser sense saber-ho, tornar a sentir aquesta sensació d'estar bé amb un mateix. També, també li demanava la seva acció en temes més prosaics, en qüestions de feina, econòmiques, de relació i/o de parella, familiars, de vegades fins i tot "nacionals" , tot i ésser conscient, que Ell era també el Déu dels altres !
Li agradava cloure el soliloqui - mai però va tenir la sensació de parlar sol - , demanant-li que també en ell, com va dir Maria , Fiat mihi secundum verbum tuum , és fes segons la seva paraula, i li succeïssin les coses que li convenien, més que aquelles que des de la percepció incompleta que tenim els humans, li demanava de vegades amb insistència.
Fins i tot en els dies més grisos, tenia la percepció d'haver rebut una mica de llum.
mora.a@guimera.info
l´Autor
![Foto de perfil de Antonio Mora Vergés Foto de perfil de Antonio Mora Vergés](/imatges_autors/81299.jpg?rnd=613551323)
6933 Relats
1205 Comentaris
5548921 Lectures
Valoració de l'autor: 9.72
Biografia:
Antonio Mora Vergés, l'Argentera 1951, col·laborador del setmanari La Forja de Castellar del Vallès, Nova Tarrega, de Tàrrega , Diari de Sabadell, La Tosca de Moià, El Balcó de Montserrat de Vacarisses.Editor del blog :
coneixercatalunya.blogspot.com ,
col·laborador de les pàgines web www.guimera.info, i els diàris digitals de : www.moianes.net
http://www.naciodigital.cat/manresainfo/
http://www.naciodigital.cat/llusanes/
http://www.naciodigital.cat/elripolles/
http://www.baixllobregatdigital.cat/
e.mail mora.a@guimera.info
e.mail amora@moianes.net
email guimera.mora@gmail.com
Últims relats de l'autor
- IN MEMORIAM. JOAN BAPTISTA FRANCESC ANTONI ESCOFET PALAU. UN CADAQUESENC QUE S’ESTIMAVA EL LLOC ON VA NÈIXER.
- EL PARK GÜELL. DEL SOMNI AL MALSON.
- IN MEMORIAM. ESGLÉSIA DE SANTA MARTA A LA RIERA DE SANT JOAN. LA BARCELONA QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- TENIU DADES DE L’AUTOR DE LA CAPELLA DEL FOSSAR DE MONTESQUIU ADVOCADA AL CRIST DE LA BONA MORT?. OSONA.
- CAPELLA DE SANT JAUME DEL CARCS /CARDS. SANT PERE DE RIBES. EL GARRAF
- L’ESGLÉSIA QUE RETRATAVA MOSSÈN EDUARD ROYO CRESPO A CUBELLS, ERA SANT BARTOMEU DE PUGIS?. LA NOGUERA.
- QUINA ADVOCAVIÓ TENIA LA CAPELLA DE LA CASA DE FRANCESC BURÉS REGORDOSA?. BARCELONA
- TENIU IMATGES DE LA IMATGE DE LA MAREDEDÉU DEL PRAT I DEL INTERIOR DE LA SEVA CAPELLA?. SANT JOAN DE LES ABADESSES. EL RIPOLLÈS
- QUINA ADVOCACIÓ TÉ O TENIA L’ERMITA DEL BALIS?. SANT VICENÇ DE MONTALT. EL MARESME
- LA CONFISCADA CASA DEL DR. RICARD MARTÍ MARTÍ A SANT ANDREU DE LLAVANERES.
- HISTÒRIES DEL PAIS ORIENTAL
- IN MEMORIAM. LA TORRE QUE RETRATAVA EL JOSEP SALVANY BLANCH, ERA LA TORRE MACIÀ? . EL CANET DE MAR QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- SANTUARI DE NÚRIA. OBRA CABDAL DEL JOSEP DANÉS TORRAS. EL RIPOLLÈS
- IN MEMORIAM DE SANTA MADRONA A SANT GENIS DELS AGUDELLS. BARCELONA
- ROSES DE NADAL AL MAIG. POTSER SI QUE HI HA UN CANVI CLIMÀTIC, OI?.