Cercador
SANTA MARGARIDA DE VILELLA. NAVÈS. SOLSONÈS.
Un relat de: Antonio Mora VergésLa Rosa Planell Grau i el Miquel Pujol Mur, s’arribaven en aquesta ocasió fins a Santa Margarida de Vilella, dins els límits del Solsonès, malgrat els dubtes i errades que trobàvem fent la recerca d’informació. .
Per la carretera de Berga a Sant Llorenç de Morunys en arribar al Túnel de la Mina vam prendre la cruïlla a l’esquerra senyalitzada am els noms de Capolat. Taravil i Vilella. Vam seguir la carretera asfaltada fins a Taravil i a la propera bifurcació vam seguir la pista asfaltada que hi porta. També s’hi pot pujar des de cal Majoral, a la carretera de Berga a Cardona, pujant per la roca coneguda com la Foradada i el Malpas. Però nosaltres vam preferir aquest altre via més planera.
A l’extrem nord-oriental del terme municipal de Navès, frec a frec amb el municipi berguedà de Capolat. És situada al vessant occidental de la serra de Travil envoltada pels tossals de les Monges i de Casòliba i les serretes de cal Bertran, les Bassetes i les fraus de Vilella. A sud-est l’horitzó s’eixampla i és pot veure part de la serra dels Batets i de la serra i el pla de Busa.
La visió global és fabulosa, arbres, herbei i muntanyes en el verd com fons esplendorós. Pocs metres abans de divisar l’esglesiola vam veure l’alzina monumental d’aquest lloc. Davant nostre la casa de Vilella esmentada en el fogatge de 1553 amb el nom Vilielles. Amb un o altre nom, estem davant d’un sufix diminutiu – singular o plural – que posa de manifest que hi havia aleshores una major presència humana que a dia d’avui.
![](http://2.bp.blogspot.com/-ly8JWWgSzIs/T8nHg-SXIgI/AAAAAAAATZA/P6VGVz02LYQ/s320/1%2Bmapa.JPG)
La dada la corrobora l’esglesiola romànica coneguda com santa Margarida de Vilella, situada sota la pista d’accés a la casa, i envoltada pels camps en aquests dies ubèrrims. Allunyada dels circuits habituals, convertida en pallissa, i oblidada pels ‘tècnics’, s’ha convertit en l’exemple palès del romànic ‘popular’ de Catalunya.
Curiosament no se’n fa cap esment històric directe- no s’hi va casar cap Baró i/o Comte, ni va ser objecte de la cobdícia de cap Monestir i/o bisbat - és un petit edifici d’una sola nau rectangular, està coberta amb volta lleugerament apuntada, i és capçada a llevant per un absis semicircular cobert amb el mateix tipus de volta.
Les dades de la ‘ Generalitat de Barcelona', ens feien dubtar de la pertinença d’aquesta casa al terme de Navès :
MASIA VILELLA
Categoria Element Arquitectònic
Adreça Ctra. de la Foradada a Terevil, km 4
Municipi Capolat (Berguedà)
Època Edat moderna
Utilització Mas, masies, masoveries
Estil Obra popular
![](http://2.bp.blogspot.com/-nK_uouBwRpM/T8nH4wSDteI/AAAAAAAATZM/fykF76W_zwg/s320/1%2Bmapa%2Bmarg.JPG)
Ells mateixos però – malgrat no modificar la fitxa, ni fer cap esment de l’esglesiola de Santa Margarida – la inclouen dins la llista de Monuments de Navès.
Per la carretera de Berga a Sant Llorenç de Morunys en arribar al Túnel de la Mina vam prendre la cruïlla a l’esquerra senyalitzada am els noms de Capolat. Taravil i Vilella. Vam seguir la carretera asfaltada fins a Taravil i a la propera bifurcació vam seguir la pista asfaltada que hi porta. També s’hi pot pujar des de cal Majoral, a la carretera de Berga a Cardona, pujant per la roca coneguda com la Foradada i el Malpas. Però nosaltres vam preferir aquest altre via més planera.
A l’extrem nord-oriental del terme municipal de Navès, frec a frec amb el municipi berguedà de Capolat. És situada al vessant occidental de la serra de Travil envoltada pels tossals de les Monges i de Casòliba i les serretes de cal Bertran, les Bassetes i les fraus de Vilella. A sud-est l’horitzó s’eixampla i és pot veure part de la serra dels Batets i de la serra i el pla de Busa.
La visió global és fabulosa, arbres, herbei i muntanyes en el verd com fons esplendorós. Pocs metres abans de divisar l’esglesiola vam veure l’alzina monumental d’aquest lloc. Davant nostre la casa de Vilella esmentada en el fogatge de 1553 amb el nom Vilielles. Amb un o altre nom, estem davant d’un sufix diminutiu – singular o plural – que posa de manifest que hi havia aleshores una major presència humana que a dia d’avui.
La dada la corrobora l’esglesiola romànica coneguda com santa Margarida de Vilella, situada sota la pista d’accés a la casa, i envoltada pels camps en aquests dies ubèrrims. Allunyada dels circuits habituals, convertida en pallissa, i oblidada pels ‘tècnics’, s’ha convertit en l’exemple palès del romànic ‘popular’ de Catalunya.
Curiosament no se’n fa cap esment històric directe- no s’hi va casar cap Baró i/o Comte, ni va ser objecte de la cobdícia de cap Monestir i/o bisbat - és un petit edifici d’una sola nau rectangular, està coberta amb volta lleugerament apuntada, i és capçada a llevant per un absis semicircular cobert amb el mateix tipus de volta.
Les dades de la ‘ Generalitat de Barcelona', ens feien dubtar de la pertinença d’aquesta casa al terme de Navès :
MASIA VILELLA
Categoria Element Arquitectònic
Adreça Ctra. de la Foradada a Terevil, km 4
Municipi Capolat (Berguedà)
Època Edat moderna
Utilització Mas, masies, masoveries
Estil Obra popular
Ells mateixos però – malgrat no modificar la fitxa, ni fer cap esment de l’esglesiola de Santa Margarida – la inclouen dins la llista de Monuments de Navès.
l´Autor
![Foto de perfil de Antonio Mora Vergés Foto de perfil de Antonio Mora Vergés](/imatges_autors/81299.jpg?rnd=1379614186)
6933 Relats
1205 Comentaris
5548921 Lectures
Valoració de l'autor: 9.72
Biografia:
Antonio Mora Vergés, l'Argentera 1951, col·laborador del setmanari La Forja de Castellar del Vallès, Nova Tarrega, de Tàrrega , Diari de Sabadell, La Tosca de Moià, El Balcó de Montserrat de Vacarisses.Editor del blog :
coneixercatalunya.blogspot.com ,
col·laborador de les pàgines web www.guimera.info, i els diàris digitals de : www.moianes.net
http://www.naciodigital.cat/manresainfo/
http://www.naciodigital.cat/llusanes/
http://www.naciodigital.cat/elripolles/
http://www.baixllobregatdigital.cat/
e.mail mora.a@guimera.info
e.mail amora@moianes.net
email guimera.mora@gmail.com
Últims relats de l'autor
- IN MEMORIAM. JOAN BAPTISTA FRANCESC ANTONI ESCOFET PALAU. UN CADAQUESENC QUE S’ESTIMAVA EL LLOC ON VA NÈIXER.
- EL PARK GÜELL. DEL SOMNI AL MALSON.
- IN MEMORIAM. ESGLÉSIA DE SANTA MARTA A LA RIERA DE SANT JOAN. LA BARCELONA QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- TENIU DADES DE L’AUTOR DE LA CAPELLA DEL FOSSAR DE MONTESQUIU ADVOCADA AL CRIST DE LA BONA MORT?. OSONA.
- CAPELLA DE SANT JAUME DEL CARCS /CARDS. SANT PERE DE RIBES. EL GARRAF
- L’ESGLÉSIA QUE RETRATAVA MOSSÈN EDUARD ROYO CRESPO A CUBELLS, ERA SANT BARTOMEU DE PUGIS?. LA NOGUERA.
- QUINA ADVOCAVIÓ TENIA LA CAPELLA DE LA CASA DE FRANCESC BURÉS REGORDOSA?. BARCELONA
- TENIU IMATGES DE LA IMATGE DE LA MAREDEDÉU DEL PRAT I DEL INTERIOR DE LA SEVA CAPELLA?. SANT JOAN DE LES ABADESSES. EL RIPOLLÈS
- QUINA ADVOCACIÓ TÉ O TENIA L’ERMITA DEL BALIS?. SANT VICENÇ DE MONTALT. EL MARESME
- LA CONFISCADA CASA DEL DR. RICARD MARTÍ MARTÍ A SANT ANDREU DE LLAVANERES.
- HISTÒRIES DEL PAIS ORIENTAL
- IN MEMORIAM. LA TORRE QUE RETRATAVA EL JOSEP SALVANY BLANCH, ERA LA TORRE MACIÀ? . EL CANET DE MAR QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- SANTUARI DE NÚRIA. OBRA CABDAL DEL JOSEP DANÉS TORRAS. EL RIPOLLÈS
- IN MEMORIAM DE SANTA MADRONA A SANT GENIS DELS AGUDELLS. BARCELONA
- ROSES DE NADAL AL MAIG. POTSER SI QUE HI HA UN CANVI CLIMÀTIC, OI?.