Cercador
SANT VICENÇ D’ESTAMARIU. L’URGELL SOBIRÀ. LLEIDA. CATALUNYA
Un relat de: Antonio Mora VergésEl Ferran Llorens publicava una fotografia d’Estamariu en la que en primer terme apareix l’església de Sant Vicenç, al costat de la qual hi ha el cementiri.
![](http://3.bp.blogspot.com/-TmlxPqMY4b0/VFirK4zpRJI/AAAAAAAASn8/8uB-rnoe5AY/s400/1%2Bestamariu.jpg)
Llegíem que en la visita pastoral de 1575, queda reflectida la disposició interna del temple. S'esmenten el baptisteri, els altars que hi ha a banda i banda de l'altar major; el de Santa Maria, Santa Cecília, el de Sant Pere i el de Sant Esteve, s’esmenta l'existència del campanar. En la visita de 1758, es diu que és la parròquia vella, que només té culte per Tot Sants, i que havia estat substituïda per l'església del Roser anys enrere.
L'església de Sant Vicens, es va conservar acceptablement fins cap el 1950, moment en que va caure la coberta i van començar a créixer les bardisses. La construcció d'un cementiri nou, allunyat del poble, va accelerar la seva decadència, de tal manera que va assolir l’ estat ruïnós que es pot contemplar en aquesta fotografia en blanc i negre.
![](http://1.bp.blogspot.com/-2YLyIiw9_8w/VFirSfV340I/AAAAAAAASoE/Scy5Hn1D6sk/s400/1%2Bestamariu%2Bnebre.JPG)
Des de principis del segle XXI, la fundació privada Sant Vicenç d'Estamariu ha treballat per recuperar arquitectònicament el monument. Entre les intervencions més importants es troba la recuperació de la coberta. Durant l'any 2003, el Centre de Restauració de Béns Mobles de la Generalitat de Catalunya, va intervenir en una campanya per consolidar les restes pictòriques d'època romànica que es conserven al temple, comparables a les obres del cercle de Taüll per la seva qualitat. L'any 2007, el Departament de Cultura i Mitjans de Comunicació i la Fundació Privada Sant Vicenç d'Estamariu, van col•laborar econòmicament en la recuperació d'aquestes pintures.
![](http://1.bp.blogspot.com/-pdDuUk_PZ2A/VFirsZbSXJI/AAAAAAAASoM/Ko1zADtxti0/s400/1%2BSant_Vicen%C3%A7_d'Estamariu_-_exterior.JPG)
En la fotografia de CRPU Mascançà, de l’any 2012, es pot amb més detall l’exterior totalment refet.
![](http://3.bp.blogspot.com/-KnoBz6HeX9k/VFirxNxYJnI/AAAAAAAASoU/fWOH1vXInPU/s400/1%2Besta%2Bplanta.jpg)
Pel que fa al topònim, etimològicament cal refusar la proposada per Montoliu (BDC, x, 28), que suposava que l'element final de Estamariu provenia del llatí rivu, ‘riu’. Les formes més antigues del mot són Stamariz (Acte Cons. Seu d'U., a. 819), Stamaritz (Acta de dotació de l'església de Santa Maria de Ripoll, a. 888) i Stamarid (doc. a. 1242, ap. Pujol Docs. 19). Totes aquestes formes ens inclinen a suposar que Estamariu, ve del llatí ĭpsu tamarīce, ‘el tamariu (nom de planta)’, i sembla improcedent, per tant, relacionar la terminació d'aquest nom amb el sufix basc -ice de què parla Meyer-Lübke, Noms lloch Urg. 5.
Ens agradarà rebre les vostres aportacions a l'email coneixercatalunya@gmail.com
![](http://3.bp.blogspot.com/-TmlxPqMY4b0/VFirK4zpRJI/AAAAAAAASn8/8uB-rnoe5AY/s400/1%2Bestamariu.jpg)
Llegíem que en la visita pastoral de 1575, queda reflectida la disposició interna del temple. S'esmenten el baptisteri, els altars que hi ha a banda i banda de l'altar major; el de Santa Maria, Santa Cecília, el de Sant Pere i el de Sant Esteve, s’esmenta l'existència del campanar. En la visita de 1758, es diu que és la parròquia vella, que només té culte per Tot Sants, i que havia estat substituïda per l'església del Roser anys enrere.
L'església de Sant Vicens, es va conservar acceptablement fins cap el 1950, moment en que va caure la coberta i van començar a créixer les bardisses. La construcció d'un cementiri nou, allunyat del poble, va accelerar la seva decadència, de tal manera que va assolir l’ estat ruïnós que es pot contemplar en aquesta fotografia en blanc i negre.
Des de principis del segle XXI, la fundació privada Sant Vicenç d'Estamariu ha treballat per recuperar arquitectònicament el monument. Entre les intervencions més importants es troba la recuperació de la coberta. Durant l'any 2003, el Centre de Restauració de Béns Mobles de la Generalitat de Catalunya, va intervenir en una campanya per consolidar les restes pictòriques d'època romànica que es conserven al temple, comparables a les obres del cercle de Taüll per la seva qualitat. L'any 2007, el Departament de Cultura i Mitjans de Comunicació i la Fundació Privada Sant Vicenç d'Estamariu, van col•laborar econòmicament en la recuperació d'aquestes pintures.
En la fotografia de CRPU Mascançà, de l’any 2012, es pot amb més detall l’exterior totalment refet.
![](http://3.bp.blogspot.com/-KnoBz6HeX9k/VFirxNxYJnI/AAAAAAAASoU/fWOH1vXInPU/s400/1%2Besta%2Bplanta.jpg)
Pel que fa al topònim, etimològicament cal refusar la proposada per Montoliu (BDC, x, 28), que suposava que l'element final de Estamariu provenia del llatí rivu, ‘riu’. Les formes més antigues del mot són Stamariz (Acte Cons. Seu d'U., a. 819), Stamaritz (Acta de dotació de l'església de Santa Maria de Ripoll, a. 888) i Stamarid (doc. a. 1242, ap. Pujol Docs. 19). Totes aquestes formes ens inclinen a suposar que Estamariu, ve del llatí ĭpsu tamarīce, ‘el tamariu (nom de planta)’, i sembla improcedent, per tant, relacionar la terminació d'aquest nom amb el sufix basc -ice de què parla Meyer-Lübke, Noms lloch Urg. 5.
Ens agradarà rebre les vostres aportacions a l'email coneixercatalunya@gmail.com
l´Autor
![Foto de perfil de Antonio Mora Vergés Foto de perfil de Antonio Mora Vergés](/imatges_autors/81299.jpg?rnd=625079511)
6933 Relats
1205 Comentaris
5548921 Lectures
Valoració de l'autor: 9.72
Biografia:
Antonio Mora Vergés, l'Argentera 1951, col·laborador del setmanari La Forja de Castellar del Vallès, Nova Tarrega, de Tàrrega , Diari de Sabadell, La Tosca de Moià, El Balcó de Montserrat de Vacarisses.Editor del blog :
coneixercatalunya.blogspot.com ,
col·laborador de les pàgines web www.guimera.info, i els diàris digitals de : www.moianes.net
http://www.naciodigital.cat/manresainfo/
http://www.naciodigital.cat/llusanes/
http://www.naciodigital.cat/elripolles/
http://www.baixllobregatdigital.cat/
e.mail mora.a@guimera.info
e.mail amora@moianes.net
email guimera.mora@gmail.com
Últims relats de l'autor
- IN MEMORIAM. JOAN BAPTISTA FRANCESC ANTONI ESCOFET PALAU. UN CADAQUESENC QUE S’ESTIMAVA EL LLOC ON VA NÈIXER.
- EL PARK GÜELL. DEL SOMNI AL MALSON.
- IN MEMORIAM. ESGLÉSIA DE SANTA MARTA A LA RIERA DE SANT JOAN. LA BARCELONA QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- TENIU DADES DE L’AUTOR DE LA CAPELLA DEL FOSSAR DE MONTESQUIU ADVOCADA AL CRIST DE LA BONA MORT?. OSONA.
- CAPELLA DE SANT JAUME DEL CARCS /CARDS. SANT PERE DE RIBES. EL GARRAF
- L’ESGLÉSIA QUE RETRATAVA MOSSÈN EDUARD ROYO CRESPO A CUBELLS, ERA SANT BARTOMEU DE PUGIS?. LA NOGUERA.
- QUINA ADVOCAVIÓ TENIA LA CAPELLA DE LA CASA DE FRANCESC BURÉS REGORDOSA?. BARCELONA
- TENIU IMATGES DE LA IMATGE DE LA MAREDEDÉU DEL PRAT I DEL INTERIOR DE LA SEVA CAPELLA?. SANT JOAN DE LES ABADESSES. EL RIPOLLÈS
- QUINA ADVOCACIÓ TÉ O TENIA L’ERMITA DEL BALIS?. SANT VICENÇ DE MONTALT. EL MARESME
- LA CONFISCADA CASA DEL DR. RICARD MARTÍ MARTÍ A SANT ANDREU DE LLAVANERES.
- HISTÒRIES DEL PAIS ORIENTAL
- IN MEMORIAM. LA TORRE QUE RETRATAVA EL JOSEP SALVANY BLANCH, ERA LA TORRE MACIÀ? . EL CANET DE MAR QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- SANTUARI DE NÚRIA. OBRA CABDAL DEL JOSEP DANÉS TORRAS. EL RIPOLLÈS
- IN MEMORIAM DE SANTA MADRONA A SANT GENIS DELS AGUDELLS. BARCELONA
- ROSES DE NADAL AL MAIG. POTSER SI QUE HI HA UN CANVI CLIMÀTIC, OI?.