Cercador
SANT ISCLE I SANTA VICTÒRIA DE LLINARS DE L’AIGUADORA. CASTELLAR DEL RIU. BERGUEDÀ SOBIRÀ.
Un relat de: Antonio Mora VergésLa Rosa Planell Grau i el Miquel Pujol Mur anaven en aquesta ocasió a visitar l’església de Sant Iscle i Santa Victòria de l’Aiguadora, el lloc pertany avui al municipi de Castellar del Riu, en els límits del Berguedà.
L’Aiguadora (també escrit Aigua d’Ora) és un afluent del Cardener. Segons Manel Bofarull Terrades aquest nom prové del llatí “aquatoria” portador d’aigua o bé es relaciona amb la suposada existència d’or en el curs del riu. La veu ora també té a veure amb “ aura, ventijol, oratge” i amb “vora, línia, frontera”.
Per arribar es segueix la carretera de Berga a Sant Llorenç de Morunys i poc després del km. 19 abans de creuar el pont de Llinars prenen la bifurcació a la dreta senyalitzada com Llinars o Càmping d’Aigua d’Ora. Pocs metres abans de l’entrada del càmping una pista també asfaltada puja a l’església.
L’església formà part de la unitat històrica i territorial de la vall de Lord, dins el comtat d’Urgell i sota la dependència religiosa del bisbat d’Urgell. El lloc de Llinars de l'Aiguadora és documentat des del segle IX car fou un dels punts claus de la repoblació del comte Guifré el Pelós a la vall de Lord en el curs dels any 872 fins a 878. En aquest segle el bisbe Galderic de la Seu d'Urgell hi organitzà la primera vida parroquial i el nucli reeixí durant l'alta edat mitjana. Aquesta primera organització va permetre que l’església obtingués drets sobre les noves esglésies establertes a Sisquer, Castelltort, Selva, Tentellatge, Valldora, el Cint, la Mora, Travil, Terrers i la Pedra. Algun d’aquests drets va ser usurpats pel comte Sunifred II d’Urgell i el bisbe Guisad II en reclamava la restitució pel voltants de l’any 948.
La parròquia de llinar es esmentada en l’ACCU entre altres parròquies de la Vall de Lord. Al segle XVIII encara era parroquial i tenia com sufragànies les esglésies de Sant Miquel de les Canals de Catllarí, Sant sadurní de Terrers i Santa Coloma de Can Cabra, dins l’oficialitat de Sant llorenç de Morunys.
De la primera església romànica no se’n conserva cap testimoni arquitectònic.
L'església de Sant Iscle i Santa Victòria de Llinars de l'Aiguadora és una església parroquial bastida a finals del segle XVII o principis del XVIII, a partir de models del barroc rural. Consta d'una sola nau amb capelles laterals, presbiteri quadrat i la façana oberta al mur de migdia, on s'hi varen encastar unes laudes sepulcrals d'època romànica.
![](http://1.bp.blogspot.com/-m_e4lHHk6W0/T8sydD4n67I/AAAAAAAABBI/_cczBRqhDS4/s320/1%2Bsimbol%2Besglesia.JPG)
El campanar és una torre de secció quadrada amb finestres d'arc de mig punt. A ponent de l'església hi ha la masia que funciona com a rectoria adossada, amb una gran portalada d'arc de mig punt.
![](http://4.bp.blogspot.com/-ngC8qnvYPE4/T8syuz8nX0I/AAAAAAAABBU/PVsvecwho-Y/s320/1%2Bsimbol4.JPG)
![](http://1.bp.blogspot.com/-_KbscSCsgaI/T8syvNL3_OI/AAAAAAAABBg/Zheivfw2Zj0/s320/1%2Bsimbol3.JPG)
![](http://1.bp.blogspot.com/-eMrGxathiTw/T8syvvNp0OI/AAAAAAAABBs/w1uC-xzfkEw/s320/1%2Bsimbol2.JPG)
![](http://1.bp.blogspot.com/-gFl3kZZ_nQ8/T8syvx80dZI/AAAAAAAABB4/ODWQIzoVgjM/s320/1%2Bsimbol1.JPG)
Destaquen en la façana quatre blocs esculpits que s'encastaren al mur de migdia de l'església quan l'edifici romànic fou substituït per l'actual construcció barroca al segle XVII. No podem alhora que retratar-los, deixar-vos la pregunta del seu significat- particularment de l’hexagrama dins del cercle - , que ens agradarà rebre a l’email coneixercatalunya@gmail.com
L’Aiguadora (també escrit Aigua d’Ora) és un afluent del Cardener. Segons Manel Bofarull Terrades aquest nom prové del llatí “aquatoria” portador d’aigua o bé es relaciona amb la suposada existència d’or en el curs del riu. La veu ora també té a veure amb “ aura, ventijol, oratge” i amb “vora, línia, frontera”.
Per arribar es segueix la carretera de Berga a Sant Llorenç de Morunys i poc després del km. 19 abans de creuar el pont de Llinars prenen la bifurcació a la dreta senyalitzada com Llinars o Càmping d’Aigua d’Ora. Pocs metres abans de l’entrada del càmping una pista també asfaltada puja a l’església.
L’església formà part de la unitat històrica i territorial de la vall de Lord, dins el comtat d’Urgell i sota la dependència religiosa del bisbat d’Urgell. El lloc de Llinars de l'Aiguadora és documentat des del segle IX car fou un dels punts claus de la repoblació del comte Guifré el Pelós a la vall de Lord en el curs dels any 872 fins a 878. En aquest segle el bisbe Galderic de la Seu d'Urgell hi organitzà la primera vida parroquial i el nucli reeixí durant l'alta edat mitjana. Aquesta primera organització va permetre que l’església obtingués drets sobre les noves esglésies establertes a Sisquer, Castelltort, Selva, Tentellatge, Valldora, el Cint, la Mora, Travil, Terrers i la Pedra. Algun d’aquests drets va ser usurpats pel comte Sunifred II d’Urgell i el bisbe Guisad II en reclamava la restitució pel voltants de l’any 948.
La parròquia de llinar es esmentada en l’ACCU entre altres parròquies de la Vall de Lord. Al segle XVIII encara era parroquial i tenia com sufragànies les esglésies de Sant Miquel de les Canals de Catllarí, Sant sadurní de Terrers i Santa Coloma de Can Cabra, dins l’oficialitat de Sant llorenç de Morunys.
De la primera església romànica no se’n conserva cap testimoni arquitectònic.
L'església de Sant Iscle i Santa Victòria de Llinars de l'Aiguadora és una església parroquial bastida a finals del segle XVII o principis del XVIII, a partir de models del barroc rural. Consta d'una sola nau amb capelles laterals, presbiteri quadrat i la façana oberta al mur de migdia, on s'hi varen encastar unes laudes sepulcrals d'època romànica.
El campanar és una torre de secció quadrada amb finestres d'arc de mig punt. A ponent de l'església hi ha la masia que funciona com a rectoria adossada, amb una gran portalada d'arc de mig punt.
Destaquen en la façana quatre blocs esculpits que s'encastaren al mur de migdia de l'església quan l'edifici romànic fou substituït per l'actual construcció barroca al segle XVII. No podem alhora que retratar-los, deixar-vos la pregunta del seu significat- particularment de l’hexagrama dins del cercle - , que ens agradarà rebre a l’email coneixercatalunya@gmail.com
l´Autor
![Foto de perfil de Antonio Mora Vergés Foto de perfil de Antonio Mora Vergés](/imatges_autors/81299.jpg?rnd=1060685594)
6933 Relats
1205 Comentaris
5548921 Lectures
Valoració de l'autor: 9.72
Biografia:
Antonio Mora Vergés, l'Argentera 1951, col·laborador del setmanari La Forja de Castellar del Vallès, Nova Tarrega, de Tàrrega , Diari de Sabadell, La Tosca de Moià, El Balcó de Montserrat de Vacarisses.Editor del blog :
coneixercatalunya.blogspot.com ,
col·laborador de les pàgines web www.guimera.info, i els diàris digitals de : www.moianes.net
http://www.naciodigital.cat/manresainfo/
http://www.naciodigital.cat/llusanes/
http://www.naciodigital.cat/elripolles/
http://www.baixllobregatdigital.cat/
e.mail mora.a@guimera.info
e.mail amora@moianes.net
email guimera.mora@gmail.com
Últims relats de l'autor
- IN MEMORIAM. JOAN BAPTISTA FRANCESC ANTONI ESCOFET PALAU. UN CADAQUESENC QUE S’ESTIMAVA EL LLOC ON VA NÈIXER.
- EL PARK GÜELL. DEL SOMNI AL MALSON.
- IN MEMORIAM. ESGLÉSIA DE SANTA MARTA A LA RIERA DE SANT JOAN. LA BARCELONA QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- TENIU DADES DE L’AUTOR DE LA CAPELLA DEL FOSSAR DE MONTESQUIU ADVOCADA AL CRIST DE LA BONA MORT?. OSONA.
- CAPELLA DE SANT JAUME DEL CARCS /CARDS. SANT PERE DE RIBES. EL GARRAF
- L’ESGLÉSIA QUE RETRATAVA MOSSÈN EDUARD ROYO CRESPO A CUBELLS, ERA SANT BARTOMEU DE PUGIS?. LA NOGUERA.
- QUINA ADVOCAVIÓ TENIA LA CAPELLA DE LA CASA DE FRANCESC BURÉS REGORDOSA?. BARCELONA
- TENIU IMATGES DE LA IMATGE DE LA MAREDEDÉU DEL PRAT I DEL INTERIOR DE LA SEVA CAPELLA?. SANT JOAN DE LES ABADESSES. EL RIPOLLÈS
- QUINA ADVOCACIÓ TÉ O TENIA L’ERMITA DEL BALIS?. SANT VICENÇ DE MONTALT. EL MARESME
- LA CONFISCADA CASA DEL DR. RICARD MARTÍ MARTÍ A SANT ANDREU DE LLAVANERES.
- HISTÒRIES DEL PAIS ORIENTAL
- IN MEMORIAM. LA TORRE QUE RETRATAVA EL JOSEP SALVANY BLANCH, ERA LA TORRE MACIÀ? . EL CANET DE MAR QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- SANTUARI DE NÚRIA. OBRA CABDAL DEL JOSEP DANÉS TORRAS. EL RIPOLLÈS
- IN MEMORIAM DE SANTA MADRONA A SANT GENIS DELS AGUDELLS. BARCELONA
- ROSES DE NADAL AL MAIG. POTSER SI QUE HI HA UN CANVI CLIMÀTIC, OI?.