Cercador
SANT FRUITÓS DE CASTELLTERÇOL
Un relat de: Antonio Mora VergésRetratava la façana de l’església parroquial de Sant Fruitós a Castellterçol, i la seva portalada amb una obertura rectangular flanquejada per dues semicolumnes que sustenten un entaulament amb tríglifs i mètopes; a sobre hi ha un frontó trencat amb volutes i al centre una fornícula amb la imatge del sant titular. Per sobre hi ha una rosassa que dona llum a l'interior.
![](http://2.bp.blogspot.com/-yoVa4fu-mqc/UJt_3Ms05gI/AAAAAAAAWdE/JkTVCauFAz4/s320/IMG_0043.JPG)
Em venia al cap el breu comentari sobre la mal dita guerra civil – m’agrada més genocidi contra Catalunya - ; l’església va ser molt malmesa, i es va reconstruir durant el període de 1939 a 1956; es va refer pràcticament de nou; només una de les capelles, la de Santíssim , que s’aixecava l’any 1696, essent Paborde Francesc Orriols, i comptant amb la col•laboració de Joan Baptista Planella, baró de Granera; Josep Tayadella, ciutadà honrat de Barcelona; i els paraires Jaume Bricfeus, Jacint Pineda i Jaume Guardia, va sobreviure als tristos esdeveniments. No es feia esment de l’espoli a que es va sotmetre el patrimoni i religiós.
L'any 1994 la historiadora Virtuts Angulo, va identificar sis quadres de Marià Colomer i Parés (Vic, 1743- 1831), fets entre els anys 1806 i 1808 i que havien estat col•locades des d’aleshores, i fins l’esclat del conflicte bèl•lic a l'altar dels Sants Màrtirs. L’ Antoni Pladevall i Font (Taradell, Osona, 1934), autor de la ‘Història de Castellterçol’ , es va manifestar particularment joiós d’aquesta troballa, ja que creia que en cremar-se l'església havien anat a parar al foc.
Anys a venir, aniran sortint més i més troballes d’objectes artístics relacionats amb el culte religiós catòlic; darrera de la pretesa ‘ destrucció massiva dels temples’ hi havia una trama per fer-se amb els objectes més valuosos.
Els quadres han estat restaurats al Centre de Restauració i Conservació de Béns Mobles de la Generalitat i s'exposen de nou , al lateral de la nau de l'església de Sant Fruitós del poble.
De la història d’aquesta església de Sant Fruitós llegia, l’actual és el tercer edifici que s'ha erigit sobre el mateix solar des que l'any 964; aquí, sobre el seu altar, es va jurar el testament del levita Guadamir. Segurament la primitiva església es devia erigir a finals del segle IX.
L’any 1130, l'església amb la seva sufragània de Sant Julià d'Úixols fou cedida al monestir de l'Estany, el qual va crear una pabordia el 1406. Aquesta pabordia es va institucionalitzar a partir del 1430 i fou regida inicialment per canonges de l'Estany; fins el 1850 els seus rectors s'intitulaven pabordes.
L'església fou refeta a principis del segle XVII i ampliada els anys successius. L'empresa es va dur a terme gràcies al delme sobre les collites, la prestació personal i els donatius.
De la descripció tècnica reproduïm : Església de tres naus amb planta de creu llatina i coberta a dues aigües. En el mur nord, a l'alçada de l'absis, es troba el campanar vuitavat, construït al voltant de l’any 1670, coronat per una terrassa amb balustres de pedra i gàrgoles zoomorfes.
Ah!, poseu Castellterçol i el Moianès a la vostra agenda, aquí hi ha molt per a viure.
Em venia al cap el breu comentari sobre la mal dita guerra civil – m’agrada més genocidi contra Catalunya - ; l’església va ser molt malmesa, i es va reconstruir durant el període de 1939 a 1956; es va refer pràcticament de nou; només una de les capelles, la de Santíssim , que s’aixecava l’any 1696, essent Paborde Francesc Orriols, i comptant amb la col•laboració de Joan Baptista Planella, baró de Granera; Josep Tayadella, ciutadà honrat de Barcelona; i els paraires Jaume Bricfeus, Jacint Pineda i Jaume Guardia, va sobreviure als tristos esdeveniments. No es feia esment de l’espoli a que es va sotmetre el patrimoni i religiós.
L'any 1994 la historiadora Virtuts Angulo, va identificar sis quadres de Marià Colomer i Parés (Vic, 1743- 1831), fets entre els anys 1806 i 1808 i que havien estat col•locades des d’aleshores, i fins l’esclat del conflicte bèl•lic a l'altar dels Sants Màrtirs. L’ Antoni Pladevall i Font (Taradell, Osona, 1934), autor de la ‘Història de Castellterçol’ , es va manifestar particularment joiós d’aquesta troballa, ja que creia que en cremar-se l'església havien anat a parar al foc.
Anys a venir, aniran sortint més i més troballes d’objectes artístics relacionats amb el culte religiós catòlic; darrera de la pretesa ‘ destrucció massiva dels temples’ hi havia una trama per fer-se amb els objectes més valuosos.
Els quadres han estat restaurats al Centre de Restauració i Conservació de Béns Mobles de la Generalitat i s'exposen de nou , al lateral de la nau de l'església de Sant Fruitós del poble.
De la història d’aquesta església de Sant Fruitós llegia, l’actual és el tercer edifici que s'ha erigit sobre el mateix solar des que l'any 964; aquí, sobre el seu altar, es va jurar el testament del levita Guadamir. Segurament la primitiva església es devia erigir a finals del segle IX.
L’any 1130, l'església amb la seva sufragània de Sant Julià d'Úixols fou cedida al monestir de l'Estany, el qual va crear una pabordia el 1406. Aquesta pabordia es va institucionalitzar a partir del 1430 i fou regida inicialment per canonges de l'Estany; fins el 1850 els seus rectors s'intitulaven pabordes.
L'església fou refeta a principis del segle XVII i ampliada els anys successius. L'empresa es va dur a terme gràcies al delme sobre les collites, la prestació personal i els donatius.
De la descripció tècnica reproduïm : Església de tres naus amb planta de creu llatina i coberta a dues aigües. En el mur nord, a l'alçada de l'absis, es troba el campanar vuitavat, construït al voltant de l’any 1670, coronat per una terrassa amb balustres de pedra i gàrgoles zoomorfes.
Ah!, poseu Castellterçol i el Moianès a la vostra agenda, aquí hi ha molt per a viure.
l´Autor
![Foto de perfil de Antonio Mora Vergés Foto de perfil de Antonio Mora Vergés](/imatges_autors/81299.jpg?rnd=1089928023)
6933 Relats
1205 Comentaris
5548921 Lectures
Valoració de l'autor: 9.72
Biografia:
Antonio Mora Vergés, l'Argentera 1951, col·laborador del setmanari La Forja de Castellar del Vallès, Nova Tarrega, de Tàrrega , Diari de Sabadell, La Tosca de Moià, El Balcó de Montserrat de Vacarisses.Editor del blog :
coneixercatalunya.blogspot.com ,
col·laborador de les pàgines web www.guimera.info, i els diàris digitals de : www.moianes.net
http://www.naciodigital.cat/manresainfo/
http://www.naciodigital.cat/llusanes/
http://www.naciodigital.cat/elripolles/
http://www.baixllobregatdigital.cat/
e.mail mora.a@guimera.info
e.mail amora@moianes.net
email guimera.mora@gmail.com
Últims relats de l'autor
- IN MEMORIAM. JOAN BAPTISTA FRANCESC ANTONI ESCOFET PALAU. UN CADAQUESENC QUE S’ESTIMAVA EL LLOC ON VA NÈIXER.
- EL PARK GÜELL. DEL SOMNI AL MALSON.
- IN MEMORIAM. ESGLÉSIA DE SANTA MARTA A LA RIERA DE SANT JOAN. LA BARCELONA QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- TENIU DADES DE L’AUTOR DE LA CAPELLA DEL FOSSAR DE MONTESQUIU ADVOCADA AL CRIST DE LA BONA MORT?. OSONA.
- CAPELLA DE SANT JAUME DEL CARCS /CARDS. SANT PERE DE RIBES. EL GARRAF
- L’ESGLÉSIA QUE RETRATAVA MOSSÈN EDUARD ROYO CRESPO A CUBELLS, ERA SANT BARTOMEU DE PUGIS?. LA NOGUERA.
- QUINA ADVOCAVIÓ TENIA LA CAPELLA DE LA CASA DE FRANCESC BURÉS REGORDOSA?. BARCELONA
- TENIU IMATGES DE LA IMATGE DE LA MAREDEDÉU DEL PRAT I DEL INTERIOR DE LA SEVA CAPELLA?. SANT JOAN DE LES ABADESSES. EL RIPOLLÈS
- QUINA ADVOCACIÓ TÉ O TENIA L’ERMITA DEL BALIS?. SANT VICENÇ DE MONTALT. EL MARESME
- LA CONFISCADA CASA DEL DR. RICARD MARTÍ MARTÍ A SANT ANDREU DE LLAVANERES.
- HISTÒRIES DEL PAIS ORIENTAL
- IN MEMORIAM. LA TORRE QUE RETRATAVA EL JOSEP SALVANY BLANCH, ERA LA TORRE MACIÀ? . EL CANET DE MAR QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- SANTUARI DE NÚRIA. OBRA CABDAL DEL JOSEP DANÉS TORRAS. EL RIPOLLÈS
- IN MEMORIAM DE SANTA MADRONA A SANT GENIS DELS AGUDELLS. BARCELONA
- ROSES DE NADAL AL MAIG. POTSER SI QUE HI HA UN CANVI CLIMÀTIC, OI?.