Cercador
REFLEXIONS DAVANT D’UNES FOTOGRAFIES ANTIGUES DEL BARRI DE S’AUGUER. BLANES. LA SELVA. CATALUNYA
Un relat de: Antonio Mora VergésRecordo que em costava Déu i ajuda, l’any 2003, declarat per la ONU com ‘ANY DE L’AIGUA’, trobar una fotografia per il·lustrar el mal ús que fem d’aquest líquid vital els ‘civilitzats occidentals’, finalment trobava una fotografia de Guimerà, a la Vall del Corb, a l’actual comarca de l’Urgell – jussà - , a Lleida, al cor del ‘forat negre’.
I, avui el Joan Portas ens regala unes esplèndides fotografies de dones rentant roba al rec que creuava el barri de S'Auguer abans d'anar a parar a la mar mediterrània.
![](https://1.bp.blogspot.com/-sBCMFF5cbHM/XGKiHN3kVzI/AAAAAAAA4a4/QLK-l8SJlgYLANd3NkYZ0IlfolKi1JoUACLcBGAs/s400/1%2Bdones%2B2.jpg)
![](https://2.bp.blogspot.com/-dK5GbTiLJfc/XGKiXmChgUI/AAAAAAAA4bA/Tqr5IxAXQVUnE_NiErSAFOGbuW1N_-8YgCLcBGAs/s400/1%2Bdones%2B3.jpg)
![](https://3.bp.blogspot.com/-oimfNF_EEOs/XGKibgF7oYI/AAAAAAAA4bE/i4efrcMjUW0udPgrCC5A1eB8R_cZR5XAACLcBGAs/s400/1%2Bdones.jpg)
L’Isidre Serra i Cervantes. Llicenciat en Geografia, ens explica que Violant de Prades de Gandia (?, 1395 - Barcelona, 18 de febrer de 1471) qui l’any 1458 agregà al terme municipal de Blanes la platja anomenada de s’Auguer.
Segurament aquesta ampliació del terme municipal estava molt relacionada amb els drets de riberatge. El alguns indrets marítims, com és el cas de Blanes, la baronia tenia el dret de «ribatge» sobre tot allò que es desembarcava o recollia portat per la mar.
La badia de Blanes esdevenia una mena de port natural que propicià una forta activitat comercial al nostre municipi.
No seria estrany que els vaixells, en lloc d’aturar-se a la badia de Blanes, ho fessin a la platja de s’Auguer (que ja pertanyia a Palafolls, on potser aquests impostos no existien o eren més baixos).
Per referències posteriors se sap que l’ampliació s’hauria produït fins l’anomenat «pont nou del molí d’aigua», situat sobre la riera de Valldeburg, concretament pels volts de l’actual camp de futbol
I que l’any 1603, el terme jurisdiccional de Blanes, que per ponent arribava només fins a la riera de Blanes o de Valdoric, s’estengué fins a la Tordera (en detriment del terme del Castell de Palafolls), i així els barris de s’Auguer i de la Massaneda restaren incorporats eclesiàsticament i civilment a Blanes.
Gastó de Montcada i Gralla (Barcelona, 21 de març de 1554 - Saragossa, 24 de gener de 1626) segon marquès d’Aitona (1594), comte d’Osona, vescomte de Cabrera i de Bas, baró de Llagostera,..., signà un document on constava l’allargament del terme municipal de Blanes fins al riu Tordera, terme que, des de la distància de setze canes de les muralles, pertanyia a Palafolls.
La concessió s’argumentava en el fet que, tant des del punt de vista civil com criminal, la distribució jurisdiccional dels dos pobles era un fet desfavorable per a la bona administració de la justícia.
Hi havia una part de terra anomenada Massaneda, amb moltes cases, i els seus veïns, tant per les necessitats espirituals com materials, anaven a Blanes. Aquest fet era un greu inconvenient per al veïnat anomenat «Tras la Aigua», ja que en cas de necessitar els serveis de les autoritats, s’havia de tenir en compte que vivien en una zona allunyada respecte a Palafolls.
Per tant, si a Blanes es cometia qualsevol delicte, el criminal o malfactor podia escapolir-se fàcilment de la justícia, un cop dins el terme de Palafolls.
Per a Blanes també era un perill en cas de pesta, ja que uns veïns sobre els quals no es tenia cap potestat constituïen una amenaça constant de contagi.
En darrer lloc - encara que de la màxima importància econòmica - , l’ampliació fins al riu Tordera també va significar que a partir d’aquells moments els blanencs disposessin d’unes terres de cultiu molt fèrtils (i necessàries per a l’alimentària d’una població cada vegada més nombrosa).
Sembla que Palafolls no estigué molt d’acord amb el que havia acordat Gastó de Montcada, tal com es demostra a partir d’una declaració del 28 de febrer del 1605.
El temps tot s’ho s’endú, com l’aigua que ja no circula per s’Auguer.
I, avui el Joan Portas ens regala unes esplèndides fotografies de dones rentant roba al rec que creuava el barri de S'Auguer abans d'anar a parar a la mar mediterrània.
![](https://1.bp.blogspot.com/-sBCMFF5cbHM/XGKiHN3kVzI/AAAAAAAA4a4/QLK-l8SJlgYLANd3NkYZ0IlfolKi1JoUACLcBGAs/s400/1%2Bdones%2B2.jpg)
![](https://2.bp.blogspot.com/-dK5GbTiLJfc/XGKiXmChgUI/AAAAAAAA4bA/Tqr5IxAXQVUnE_NiErSAFOGbuW1N_-8YgCLcBGAs/s400/1%2Bdones%2B3.jpg)
![](https://3.bp.blogspot.com/-oimfNF_EEOs/XGKibgF7oYI/AAAAAAAA4bE/i4efrcMjUW0udPgrCC5A1eB8R_cZR5XAACLcBGAs/s400/1%2Bdones.jpg)
L’Isidre Serra i Cervantes. Llicenciat en Geografia, ens explica que Violant de Prades de Gandia (?, 1395 - Barcelona, 18 de febrer de 1471) qui l’any 1458 agregà al terme municipal de Blanes la platja anomenada de s’Auguer.
Segurament aquesta ampliació del terme municipal estava molt relacionada amb els drets de riberatge. El alguns indrets marítims, com és el cas de Blanes, la baronia tenia el dret de «ribatge» sobre tot allò que es desembarcava o recollia portat per la mar.
La badia de Blanes esdevenia una mena de port natural que propicià una forta activitat comercial al nostre municipi.
No seria estrany que els vaixells, en lloc d’aturar-se a la badia de Blanes, ho fessin a la platja de s’Auguer (que ja pertanyia a Palafolls, on potser aquests impostos no existien o eren més baixos).
Per referències posteriors se sap que l’ampliació s’hauria produït fins l’anomenat «pont nou del molí d’aigua», situat sobre la riera de Valldeburg, concretament pels volts de l’actual camp de futbol
I que l’any 1603, el terme jurisdiccional de Blanes, que per ponent arribava només fins a la riera de Blanes o de Valdoric, s’estengué fins a la Tordera (en detriment del terme del Castell de Palafolls), i així els barris de s’Auguer i de la Massaneda restaren incorporats eclesiàsticament i civilment a Blanes.
Gastó de Montcada i Gralla (Barcelona, 21 de març de 1554 - Saragossa, 24 de gener de 1626) segon marquès d’Aitona (1594), comte d’Osona, vescomte de Cabrera i de Bas, baró de Llagostera,..., signà un document on constava l’allargament del terme municipal de Blanes fins al riu Tordera, terme que, des de la distància de setze canes de les muralles, pertanyia a Palafolls.
La concessió s’argumentava en el fet que, tant des del punt de vista civil com criminal, la distribució jurisdiccional dels dos pobles era un fet desfavorable per a la bona administració de la justícia.
Hi havia una part de terra anomenada Massaneda, amb moltes cases, i els seus veïns, tant per les necessitats espirituals com materials, anaven a Blanes. Aquest fet era un greu inconvenient per al veïnat anomenat «Tras la Aigua», ja que en cas de necessitar els serveis de les autoritats, s’havia de tenir en compte que vivien en una zona allunyada respecte a Palafolls.
Per tant, si a Blanes es cometia qualsevol delicte, el criminal o malfactor podia escapolir-se fàcilment de la justícia, un cop dins el terme de Palafolls.
Per a Blanes també era un perill en cas de pesta, ja que uns veïns sobre els quals no es tenia cap potestat constituïen una amenaça constant de contagi.
En darrer lloc - encara que de la màxima importància econòmica - , l’ampliació fins al riu Tordera també va significar que a partir d’aquells moments els blanencs disposessin d’unes terres de cultiu molt fèrtils (i necessàries per a l’alimentària d’una població cada vegada més nombrosa).
Sembla que Palafolls no estigué molt d’acord amb el que havia acordat Gastó de Montcada, tal com es demostra a partir d’una declaració del 28 de febrer del 1605.
El temps tot s’ho s’endú, com l’aigua que ja no circula per s’Auguer.
l´Autor
![Foto de perfil de Antonio Mora Vergés Foto de perfil de Antonio Mora Vergés](/imatges_autors/81299.jpg?rnd=45692412)
6933 Relats
1205 Comentaris
5548921 Lectures
Valoració de l'autor: 9.72
Biografia:
Antonio Mora Vergés, l'Argentera 1951, col·laborador del setmanari La Forja de Castellar del Vallès, Nova Tarrega, de Tàrrega , Diari de Sabadell, La Tosca de Moià, El Balcó de Montserrat de Vacarisses.Editor del blog :
coneixercatalunya.blogspot.com ,
col·laborador de les pàgines web www.guimera.info, i els diàris digitals de : www.moianes.net
http://www.naciodigital.cat/manresainfo/
http://www.naciodigital.cat/llusanes/
http://www.naciodigital.cat/elripolles/
http://www.baixllobregatdigital.cat/
e.mail mora.a@guimera.info
e.mail amora@moianes.net
email guimera.mora@gmail.com
Últims relats de l'autor
- IN MEMORIAM. JOAN BAPTISTA FRANCESC ANTONI ESCOFET PALAU. UN CADAQUESENC QUE S’ESTIMAVA EL LLOC ON VA NÈIXER.
- EL PARK GÜELL. DEL SOMNI AL MALSON.
- IN MEMORIAM. ESGLÉSIA DE SANTA MARTA A LA RIERA DE SANT JOAN. LA BARCELONA QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- TENIU DADES DE L’AUTOR DE LA CAPELLA DEL FOSSAR DE MONTESQUIU ADVOCADA AL CRIST DE LA BONA MORT?. OSONA.
- CAPELLA DE SANT JAUME DEL CARCS /CARDS. SANT PERE DE RIBES. EL GARRAF
- L’ESGLÉSIA QUE RETRATAVA MOSSÈN EDUARD ROYO CRESPO A CUBELLS, ERA SANT BARTOMEU DE PUGIS?. LA NOGUERA.
- QUINA ADVOCAVIÓ TENIA LA CAPELLA DE LA CASA DE FRANCESC BURÉS REGORDOSA?. BARCELONA
- TENIU IMATGES DE LA IMATGE DE LA MAREDEDÉU DEL PRAT I DEL INTERIOR DE LA SEVA CAPELLA?. SANT JOAN DE LES ABADESSES. EL RIPOLLÈS
- QUINA ADVOCACIÓ TÉ O TENIA L’ERMITA DEL BALIS?. SANT VICENÇ DE MONTALT. EL MARESME
- LA CONFISCADA CASA DEL DR. RICARD MARTÍ MARTÍ A SANT ANDREU DE LLAVANERES.
- HISTÒRIES DEL PAIS ORIENTAL
- IN MEMORIAM. LA TORRE QUE RETRATAVA EL JOSEP SALVANY BLANCH, ERA LA TORRE MACIÀ? . EL CANET DE MAR QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- SANTUARI DE NÚRIA. OBRA CABDAL DEL JOSEP DANÉS TORRAS. EL RIPOLLÈS
- IN MEMORIAM DE SANTA MADRONA A SANT GENIS DELS AGUDELLS. BARCELONA
- ROSES DE NADAL AL MAIG. POTSER SI QUE HI HA UN CANVI CLIMÀTIC, OI?.