Cercador
Puigdoure i Mata-Rodona, l'orgull del nostre passat !
Un relat de: Antonio Mora VergésPuigdoure i Mata-Rodona, l'orgull del nostre passat !
El dia 24 de desembre de 2006 , quan tot just s'aixecava el sol, deixàvem el vehicle a l'aparcament de l'Alzina del Salari, i començàvem a caminar darrera el Joan Moliner i Manau, el Tomás Irigaray i jo; anàvem a donar inici al que - només pel temps - seria una missió impossible; recollir imatges de les masies de Puigdoure i Mata-Rodona , i tornar a les 14,00 hores.
Ens aturàvem per deixar constància de la contemplació del pessebre del Coll del Boix, i sense arribar-nos a l'alzina del vent, creuàvem la polèmica pista, quina finalitat ultima no es evidentment la protecció del massís , i seguíem fins l'era dels Enrics, el Collet i turó del Malpàs, i pel Coll de la Creu dels Alls, arribaven a la casa de Puigdoure ; la finca malgrat el deplorable estat de conservació, conseqüència directa i volguda del regim de "mans mortes" a que la Diputació de Barcelona condemna ,de fa anys a totes les més que mil·lenàries cases que en virtut del seu poder polític acaba adquirint, conserva la serena bellesa que des del període romà havien anat acumulant els successius estadants; fa per descomptar honor al seu nom, i s'endevina per les restes dels cups de vi i de l'oli, que la finca disposava de tot allò que era necessari per viure amb el màxim confort fins a dates molts recents. Esmorzàvem al voltant de la pedra de l'antic molí d'oli, arrecerats del vent i gaudint de l'escalfor del sol. El Tomás recollia en magnifiques fotografies la infinita desolació d'aquesta casa.
Baixàvem - literalment a tomba oberta - fins a Mata-Rodona , per constatar com allò que els segles van dibuixar, avui amb únicament l'afegitó d'alguns materials moderns, col·locats de forma maldestra pot esdevenir una finca més que vulgar, lletja i despullada de qualsevol gràcia i encant de forma barroera. Més enllà d'aquesta constatació estètica, la casa i la petita ermita de la Mare de Déu de la Concepció, seran també objectiu de la màquina del Tomàs Irigaray.
Feta la feina principal continuàvem per la pista de Mata-Rodona fins a retrobar-nos de nou, amb la pista que dissortadament no han pogut aturar, ni els raonaments, ni alguna mostra d'oposició física, no trigaran gaire els treballs d'asfaltat i condicionament per assegurar els desnivells que en algun punt superen els 200 metres, deixem darrera nostre el turó del Pujol , superem el Quarto de Reixa, el Coll de Tanca , ens acomiadem en la distància del Paller de tot l'any, i des del Coll de les Tres Creus, inicien el descens fins a l'aparcament de l'alzina del Salari per les pistes asfaltades, vestigis d'un intent no reeixit d'urbanització, i turment final per la nostra sortida matinal.
Quan col·locàvem les motxilles al cotxe, el rellotge marcava ja les 14,30 hores, en aquella zona els mòbils no tenen cobertura, i no era fins quasi el centre de Matadepera que el Joan Moliner, aconseguia trucar a casa, per comunicar a la meva esposa que arribaríem una mica més tard; mitja hora llarga des d'ara, sentia dir al Joan !. Baixava fins a Sabadell per deixar primer al Tomás i desprès el Joan, desitjar-nos Bon Nadal, i enfilava cap a Castellar del Vallès, on deturava el vehicle una mica passades les 15,00 hores.
Hi ha coses amic lector, que certament no poden ser, i una d'aquestes és fer una ruta que supera de llarg els 25 quilometres, recollir imatges , esmorzar i ser puntuals en l'arribada a casa. A la tarda mentre començava a recollir informació per a fer aquest relat, em sortia una mitjana de més de 5 quilometres a l'hora. Tot i superar llargament el "pas d'home" l'objectiu era inassolible en només quatres hores. No us ho sembla també a vosaltres, amics lectors ?
Esperem que el malson d'un Parc d'Atraccions de la Natura que sembla l'objectiu final de la Diputació Provincial de Barcelona, no arribi mai a realitzar-se; li deixem aquest prec al Pare Noel, i l'incloem també a la nostra Carta als Reis.
Que el bon Déu guardi Catalunya dels seus administradors !
© Antonio Mora Vergés
l´Autor
![Foto de perfil de Antonio Mora Vergés Foto de perfil de Antonio Mora Vergés](/imatges_autors/81299.jpg?rnd=323153924)
6933 Relats
1205 Comentaris
5548921 Lectures
Valoració de l'autor: 9.72
Biografia:
Antonio Mora Vergés, l'Argentera 1951, col·laborador del setmanari La Forja de Castellar del Vallès, Nova Tarrega, de Tàrrega , Diari de Sabadell, La Tosca de Moià, El Balcó de Montserrat de Vacarisses.Editor del blog :
coneixercatalunya.blogspot.com ,
col·laborador de les pàgines web www.guimera.info, i els diàris digitals de : www.moianes.net
http://www.naciodigital.cat/manresainfo/
http://www.naciodigital.cat/llusanes/
http://www.naciodigital.cat/elripolles/
http://www.baixllobregatdigital.cat/
e.mail mora.a@guimera.info
e.mail amora@moianes.net
email guimera.mora@gmail.com
Últims relats de l'autor
- IN MEMORIAM. JOAN BAPTISTA FRANCESC ANTONI ESCOFET PALAU. UN CADAQUESENC QUE S’ESTIMAVA EL LLOC ON VA NÈIXER.
- EL PARK GÜELL. DEL SOMNI AL MALSON.
- IN MEMORIAM. ESGLÉSIA DE SANTA MARTA A LA RIERA DE SANT JOAN. LA BARCELONA QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- TENIU DADES DE L’AUTOR DE LA CAPELLA DEL FOSSAR DE MONTESQUIU ADVOCADA AL CRIST DE LA BONA MORT?. OSONA.
- CAPELLA DE SANT JAUME DEL CARCS /CARDS. SANT PERE DE RIBES. EL GARRAF
- L’ESGLÉSIA QUE RETRATAVA MOSSÈN EDUARD ROYO CRESPO A CUBELLS, ERA SANT BARTOMEU DE PUGIS?. LA NOGUERA.
- QUINA ADVOCAVIÓ TENIA LA CAPELLA DE LA CASA DE FRANCESC BURÉS REGORDOSA?. BARCELONA
- TENIU IMATGES DE LA IMATGE DE LA MAREDEDÉU DEL PRAT I DEL INTERIOR DE LA SEVA CAPELLA?. SANT JOAN DE LES ABADESSES. EL RIPOLLÈS
- QUINA ADVOCACIÓ TÉ O TENIA L’ERMITA DEL BALIS?. SANT VICENÇ DE MONTALT. EL MARESME
- LA CONFISCADA CASA DEL DR. RICARD MARTÍ MARTÍ A SANT ANDREU DE LLAVANERES.
- HISTÒRIES DEL PAIS ORIENTAL
- IN MEMORIAM. LA TORRE QUE RETRATAVA EL JOSEP SALVANY BLANCH, ERA LA TORRE MACIÀ? . EL CANET DE MAR QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- SANTUARI DE NÚRIA. OBRA CABDAL DEL JOSEP DANÉS TORRAS. EL RIPOLLÈS
- IN MEMORIAM DE SANTA MADRONA A SANT GENIS DELS AGUDELLS. BARCELONA
- ROSES DE NADAL AL MAIG. POTSER SI QUE HI HA UN CANVI CLIMÀTIC, OI?.