Cercador
Nostra Senyora de la Mercè de l'Ametlla de Casserres. Bergadà
Un relat de: Antonio Mora VergésEns aturàvem el Joan Escoda Prats i l’Antonio Mora Vergés, en aquest petit enclavament, al costat del Llobregat i fent límit dels termes de Casserres, Olvan, Avià i Gironella.
Podíem arribar-nos fins a la plaça de l’església on recolliria imatges d’aquesta construcció d’estil historicista, atribuïda a l’Alexandre soler i March, aleshores arquitecte municipal de Gironella.
![](http://1.bp.blogspot.com/-00vQuw_ccT0/Td-x0ZB2vyI/AAAAAAAAOfA/3H3tJi4HmFI/s320/mERCE1.jpg)
![](http://4.bp.blogspot.com/-PKAoq5VFXzI/Td-x0IJeFOI/AAAAAAAAOe4/t_CxHeV1CVk/s320/mERCE2.jpg)
![](http://1.bp.blogspot.com/-o-hgk73R1Ho/Td-x0FFT4yI/AAAAAAAAOew/CuM2-glOZlw/s320/mERCE3.jpg)
No podíem accedir a l’edifici de la casa de l’amo que reprodueix l’esquema d’un castell gòtic, visible des de l’autovia.
A l’indret i hagué inicialment un moli fariner que sembla estava molt malmès a principi del segle XIX; Josep Comas i Ametlla, es proposà reconstruir-lo, i a tal fi l’any 1831 vengué a Josep Rutllant, de Berga, un home del tèxtil, un tros de terreny per construir una petita fàbrica annexa al molí amb el compromís d'aprofitar l'aigua sobrant.
El moliner també s'associà el 1832 amb el berguedà Tomàs Bach i acordaren instal•lar dins el molí màquines de cardar.
Escassos de capital , la construcció de la fàbrica els va provocar un fort endeutament i l'any 1858 el conjunt de la fàbrica, el molí i els terrenys annexos van ser venuts a uns altres industrials: Lluís Rosal, de Berga; Miquel Roca, de Casserres, i Esteve Monegal, de Barcelona. El molí de Monegal acabà donant nom a la fàbrica i a la colònia per tal de diferenciar-la de l'Ametlla de Merola.
L'any 1893, Josep Monegal Nogués, fill d'Esteve Monegal, va comprar la totalitat de les accions de la fàbrica de l'Ametlla.
Amb Josep Monegal es formà la colònia, que comptava amb habitatges plurifamiliars per als treballadors, que fins aleshores vivien a les golfes de la fàbrica; es va construir també, una escola, el convent de monges i la botiga de queviures.
El 1896 ses va inaugurar un magnífic pont de ferro que substituïa la vella passarel•la de fusta que travessava el Llobregat i comunicava la colònia amb la carretera comarcal que portava a Berga i a Gironella, construït per la Maquinista Terrestre y Marítima.
Això va donar una forta empenta a la colònia que a l'any 1900 comptava únicament amb la secció de filats i teixits; 300 treballadors feien funcionar 5.000 pues de filar i 200 telers mecànics. En pocs anys, però, va passar a 10.500 pues i 300 telers.
L'any 1915 incorporà els seus fills, Manuel Maria, Rosa Maria i Josefa Maria, i el seu gendre Ignasi Calonge, a l'empresa J. Monegal Nogués e Hijos.
El 1925, l'empresa es transformà en societat anònima, Tèxtil Monegal, SA.
L’'any 1966 tancà portes arrossegada per la crisi.
Avui forma part d’aquell ‘esquelet industrial’, del que dissortadament no en sabem treure rendiment més enllà de l’exposició quasi museística.
Fa mal veure l’infinit abandó d’aquestes terres.
Podíem arribar-nos fins a la plaça de l’església on recolliria imatges d’aquesta construcció d’estil historicista, atribuïda a l’Alexandre soler i March, aleshores arquitecte municipal de Gironella.
![](http://1.bp.blogspot.com/-00vQuw_ccT0/Td-x0ZB2vyI/AAAAAAAAOfA/3H3tJi4HmFI/s320/mERCE1.jpg)
![](http://4.bp.blogspot.com/-PKAoq5VFXzI/Td-x0IJeFOI/AAAAAAAAOe4/t_CxHeV1CVk/s320/mERCE2.jpg)
![](http://1.bp.blogspot.com/-o-hgk73R1Ho/Td-x0FFT4yI/AAAAAAAAOew/CuM2-glOZlw/s320/mERCE3.jpg)
No podíem accedir a l’edifici de la casa de l’amo que reprodueix l’esquema d’un castell gòtic, visible des de l’autovia.
A l’indret i hagué inicialment un moli fariner que sembla estava molt malmès a principi del segle XIX; Josep Comas i Ametlla, es proposà reconstruir-lo, i a tal fi l’any 1831 vengué a Josep Rutllant, de Berga, un home del tèxtil, un tros de terreny per construir una petita fàbrica annexa al molí amb el compromís d'aprofitar l'aigua sobrant.
El moliner també s'associà el 1832 amb el berguedà Tomàs Bach i acordaren instal•lar dins el molí màquines de cardar.
Escassos de capital , la construcció de la fàbrica els va provocar un fort endeutament i l'any 1858 el conjunt de la fàbrica, el molí i els terrenys annexos van ser venuts a uns altres industrials: Lluís Rosal, de Berga; Miquel Roca, de Casserres, i Esteve Monegal, de Barcelona. El molí de Monegal acabà donant nom a la fàbrica i a la colònia per tal de diferenciar-la de l'Ametlla de Merola.
L'any 1893, Josep Monegal Nogués, fill d'Esteve Monegal, va comprar la totalitat de les accions de la fàbrica de l'Ametlla.
Amb Josep Monegal es formà la colònia, que comptava amb habitatges plurifamiliars per als treballadors, que fins aleshores vivien a les golfes de la fàbrica; es va construir també, una escola, el convent de monges i la botiga de queviures.
El 1896 ses va inaugurar un magnífic pont de ferro que substituïa la vella passarel•la de fusta que travessava el Llobregat i comunicava la colònia amb la carretera comarcal que portava a Berga i a Gironella, construït per la Maquinista Terrestre y Marítima.
Això va donar una forta empenta a la colònia que a l'any 1900 comptava únicament amb la secció de filats i teixits; 300 treballadors feien funcionar 5.000 pues de filar i 200 telers mecànics. En pocs anys, però, va passar a 10.500 pues i 300 telers.
L'any 1915 incorporà els seus fills, Manuel Maria, Rosa Maria i Josefa Maria, i el seu gendre Ignasi Calonge, a l'empresa J. Monegal Nogués e Hijos.
El 1925, l'empresa es transformà en societat anònima, Tèxtil Monegal, SA.
L’'any 1966 tancà portes arrossegada per la crisi.
Avui forma part d’aquell ‘esquelet industrial’, del que dissortadament no en sabem treure rendiment més enllà de l’exposició quasi museística.
Fa mal veure l’infinit abandó d’aquestes terres.
l´Autor
![Foto de perfil de Antonio Mora Vergés Foto de perfil de Antonio Mora Vergés](/imatges_autors/81299.jpg?rnd=1623314900)
6933 Relats
1205 Comentaris
5548921 Lectures
Valoració de l'autor: 9.72
Biografia:
Antonio Mora Vergés, l'Argentera 1951, col·laborador del setmanari La Forja de Castellar del Vallès, Nova Tarrega, de Tàrrega , Diari de Sabadell, La Tosca de Moià, El Balcó de Montserrat de Vacarisses.Editor del blog :
coneixercatalunya.blogspot.com ,
col·laborador de les pàgines web www.guimera.info, i els diàris digitals de : www.moianes.net
http://www.naciodigital.cat/manresainfo/
http://www.naciodigital.cat/llusanes/
http://www.naciodigital.cat/elripolles/
http://www.baixllobregatdigital.cat/
e.mail mora.a@guimera.info
e.mail amora@moianes.net
email guimera.mora@gmail.com
Últims relats de l'autor
- IN MEMORIAM. JOAN BAPTISTA FRANCESC ANTONI ESCOFET PALAU. UN CADAQUESENC QUE S’ESTIMAVA EL LLOC ON VA NÈIXER.
- EL PARK GÜELL. DEL SOMNI AL MALSON.
- IN MEMORIAM. ESGLÉSIA DE SANTA MARTA A LA RIERA DE SANT JOAN. LA BARCELONA QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- TENIU DADES DE L’AUTOR DE LA CAPELLA DEL FOSSAR DE MONTESQUIU ADVOCADA AL CRIST DE LA BONA MORT?. OSONA.
- CAPELLA DE SANT JAUME DEL CARCS /CARDS. SANT PERE DE RIBES. EL GARRAF
- L’ESGLÉSIA QUE RETRATAVA MOSSÈN EDUARD ROYO CRESPO A CUBELLS, ERA SANT BARTOMEU DE PUGIS?. LA NOGUERA.
- QUINA ADVOCAVIÓ TENIA LA CAPELLA DE LA CASA DE FRANCESC BURÉS REGORDOSA?. BARCELONA
- TENIU IMATGES DE LA IMATGE DE LA MAREDEDÉU DEL PRAT I DEL INTERIOR DE LA SEVA CAPELLA?. SANT JOAN DE LES ABADESSES. EL RIPOLLÈS
- QUINA ADVOCACIÓ TÉ O TENIA L’ERMITA DEL BALIS?. SANT VICENÇ DE MONTALT. EL MARESME
- LA CONFISCADA CASA DEL DR. RICARD MARTÍ MARTÍ A SANT ANDREU DE LLAVANERES.
- HISTÒRIES DEL PAIS ORIENTAL
- IN MEMORIAM. LA TORRE QUE RETRATAVA EL JOSEP SALVANY BLANCH, ERA LA TORRE MACIÀ? . EL CANET DE MAR QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- SANTUARI DE NÚRIA. OBRA CABDAL DEL JOSEP DANÉS TORRAS. EL RIPOLLÈS
- IN MEMORIAM DE SANTA MADRONA A SANT GENIS DELS AGUDELLS. BARCELONA
- ROSES DE NADAL AL MAIG. POTSER SI QUE HI HA UN CANVI CLIMÀTIC, OI?.