Cercador
La tia Rosa
Un relat de: panxampleEls dinars familiars, una delícia. La tia Rosa és soltera, té un grapat d'anys, una mica rata, però no falla mai amb els seus compromisos. Uns mitjons per els nens i unes calcetes per a les nenes, regal de Reis i enguany el tortell. L'any passat li va tocar la fava i com és de precepte ha de portar-lo, amb desgana però això no es perdona.
Una festassa, taula de disset comensals, vermut, primer plat, segon plat, postres i tortell de Reis. Un trasbals per a la mare, una feinada. La tradició és la tradició! avui dia de Reis ens ha tocat a casa nostre.
L'avi Sisquet i la tia Rosa, no són gaire bons amics, estan enemistats per un litigi de l'herència de l'avia. Unes terres que venien dels rebesavis, en fi que no es tenen gaire estima, tot i que són cunyats.
De sobte la tia Rosa canvia de color, li agafa una espècie de mareig, convulsions, ofec, fa mala cara.
-Serà una intoxicació, ja t'ho deia jo, aquells llagostins...
-No home no, és una baixada de pressió.
-Feu-li aire, doneu-li aigua del Carme.
-No es morirà no! -diu l'avi, ronsejant.
-Això és una lipotímia. Vinga ajudeu-me a carregar-la al cotxe, me l'emporto a urgències - l'oncle Magí, és el més decidit en aquestes circumstàncies.
-Telefona i diga'ns alguna cosa així que la visitin....Vinga! Fins ara.
La sobretaula va continuar, cafè i copetes, els oncles continuen la conversa que varen engegar per Nadal i les tietes parlen de les seves coses. L'avi capficat amb l'herència de la seva dona, que se l'emportà la cunyada o sigui la tia Rosa. (ring, ring, ring).
-Digues, si, si. Bé, si ara venim! Au fins ara!
-Diu que està en un box, entubada, tranquil·la, fora de perill. Ja ha recuperat l'alè i encara si estarà unes quantes hores.
-Pobre Magí, anem a fer-li companyia -diu l'avi.
-Au, som-hi!
-Què diu el metge...? - mira ara surt.
-Com està la tia?
-Bé, molt bé, li hem hagut de treure un secret que tenia ben amagat. Mirin ( obre una gasa... ) la fava del tortell.
-Serà garrepa! Se l'ha empassada per no pagar el tortell de Reis.
Comentaris
-
M’has ben enredat![Ofensiu]Joan Gausachs i Marí | 09-04-2011 | Valoració: 10
M’has ben enredat!
Tinc el costum, suposo com molts d’altres lectors, d’intentar arribar al final abans que el mateix relat. En aquest cas has aconseguit que no sortís amb la meva... Aplaudiments sincers!
—Joan—
-
Recordatori[Ofensiu]Agrupació.Relataires | 05-11-2010
Benvolgut/da relataire:
Recorda que, a més del Concurs ARC de Microrelats ARC A LA RÀDIO 2010, també tenim en marxa aquestes altres activitats:
- Gimcana Virtual Literària ARC 2010: enllaç
- Concurs ARC de Narrativa Breu 2010 "Barcelona, t'estimo": enllaç
- Loteria de l'ARC: enllaç
- Club de Lectura Virtual ARC: enllaç
Participa-hi!
Gràcies,
ARC
-
harmonia familiar?[Ofensiu]Lavínia | 15-10-2010
És un relat força divertit i però no per això menys real. Sempre he cregut que això de les reunions nadalenques no han de ser per força harmonioses.
Salutacions -
Molt aconseguit[Ofensiu]Naiade | 14-10-2010 | Valoració: 10
Un relat divertit on relates les típiques males relacions familiars i per Nadal, o Reis tothom mantén el seu paper, quasi com si no passes res, falsedats al fi i a al cap.
M'has ben enganyat amb el secret, esperava alguna historia ben rebuscada i has tingut l'habilitat de descriure fins on pot arribar la rateria.
Una abraçada
-
molt bon relat[Ofensiu]joandemataro | 13-10-2010 | Valoració: 10
amb una trama molt familiar i un final molt graciós i sorprenent
et felicito
salutacions
joan -
Una celebració familiar[Ofensiu]brins | 13-10-2010 | Valoració: 10
molt ben descrita i estructurada. Ens presenta amb molt d'enginy un ambient festiu que se'ns fa proper perquè l'hem viscut en moltes ocasions. El final, inesperat, és boníssim. Felicitats!
Que tinguis sort!
Pilar
-
quina dona[Ofensiu]Galzeran (homefosc) | 12-10-2010
relat costumista ben narrat i amb l'ensurt final ben amagat, no sabies si era l'edat, o una altra cosa, ja se sap, en aquestes reunions, tot si val!
Bona sort!
Valoració mitja: 10
l´Autor
![Foto de perfil de panxample Foto de perfil de panxample](/imatges_autors/962156.jpg?rnd=375286663)
45 Relats
292 Comentaris
67149 Lectures
Valoració de l'autor: 9.93
Biografia:
No sé qui sóc, ni que no sóc, però la vida és una meravella, cal aprofitar-la, compartir-la i gaudir-la. Encara que de vegades amarguegi.Panxample no per que tingui la panxa ampla o sigui un panxacontent, que també; sinó que és en honor a Joan Baptista Pujol i Fontanet, (Alfara dels Ports, Baix Ebre, 1857 – Tarragona, 1883). Bandoler anomenat "panxample".
la calaixera