Cercador
La soledat no em vol ni la vull al meu costat
Un relat de: NefertitisSempre havia cregut que era aquella peça d’un puzle que mai encaixa, que estava allà, a anys lluny de tot el que m’envoltava. I certament, les circumstàncies de la vida em van fer així, distinta, però estimada per alguns que com jo, es sentien diferents. Vaig descobrir l’amistat vertadera amb aquella noieta rossa de cabells enrinxolats i amb qui, a part del nom, compartíem aficions, gustos, conceptes... Però també vaig conèixer la falsa amistat, l’odi i el rebuig que pots generar en una persona. Mai m’han agradat dits sentiments, doncs fugen de la meva manera de fer i sentir les coses, però malgrat he vetllat per canviar-los el resultat ha estat nefast.
A dia d’avui, la vida m’ha regalat la oportunitat de creuar-me amb un grup de individus que m’aprecien, que em cuiden, que em donen la mà i m’ajuden a no caure. Tristament, m’adono que pel camí n’he perdut d’altres, potser per la distància, potser pel fet que he après a no dependre dels altres i a volar lliure.
Sóc així, distinta, però qui m’aprecia de veritat em comprèn, m’accepta i em valora; m’aporta llum, vida.
Comentaris
-
Bonic vol!!![Ofensiu]free sound | 06-05-2011 | Valoració: 10
V èncer la por,
O brir-se amb il·lusió.
L lum i vida,
A ires amb bona sortida.
R escatant, recordant,...
L es paraules caminant.
L larg viatge
I bonic vol.
Un, i únic, lliure i dolç...
R ealitzar i expressar,
E l plaer no pot minvar.
Una dolça abraçada. -
Trobar...[Ofensiu]natasha | 06-05-2011
... aquells amb qui sentir-nos a gust és costós però molt satisfactori quan es has aconseguit la meta.
Certament és que pel camí deixem a gent, per falta d'afinitat al cap i a la fi, perquè les amistats no entenen de distàncies...
Jo també em sento distinta, diürna, tímida però no per això avorrida o "sense saber gaudir de la vida" com m'han arribat a dir...
M'agrada el text pel reflex de la realitat que hi ha!
Una abraçada
l´Autor
![Foto de perfil de Nefertitis Foto de perfil de Nefertitis](/imatges_autors/531772.jpg?rnd=1200996365)
105 Relats
126 Comentaris
87771 Lectures
Valoració de l'autor: 9.84
Biografia:
Nascuda en un vell paratge de muntanyes he buscat afligida un món on cercar la calma, la llibertat... Però en el fons, sempre he estat una persona híbrida, distinta a tot i a tothom. I davant d'aquesta nostàlgia, únicament he vessat llàgrimes amargues i m'he autoavdicat una condemna per ésser invisible davant d'un món perfecte, per la meva manera de concebre aquest. Però he perdut milers de trens, he viatjat al més enllà; però algú m'ha donat una embranzida... No sé qui sóc, on vaig... Únicament escric, perquè és en la poesia, en cada mot on puc ser tot allò que sempre he anhelat. L'únic port que aporta calma al meu cor.Últims relats de l'autor
- Et recordo
- Nit de Sant Joan. Cercant la màgia?
- Fractures
- Reflexió política psicològica
- 17 de juliol. Què ens està passant?
- Aturar-se per fer de nou un camí
- Una amistat, una muntanya russa?
- La crua i pura realitat
- Nits de festa, nits d'alcohol
- És un refugi
- Batalles perdudes. Aires de superioritat
- Quan sents que no gaudeixes de l'estiu
- Cansada, desenganyada de...
- 4 de setembre....
- A la seva cala estant