Cercador
La rialla d'un padrí
Un relat de: ROSASPEl fred silenciós de l'hivern, els volts del Nadal, em transporten a la idea de que potser molts padrins, no tenen la càlida mirada dels seus néts, ni la sincera abraçada dels seus fills, potser no tenen la companyia de ningú estimat.
I jo amb el cor obert, després de tants anys, penso en ella, i voldria oferir-les-hi un somriure que alegri un dia de la seva ja no tan llarga vida , una vida sense la força d'un demà a l'horitzó. El somriure d'un padrí és per mi una bufada que empeny el cor cap a noves esperances, una font de tendresa inexplicable.
___________________________
Els records produeixen diferents sensacions, però el teu record ple de tendresa i amor, de vegades desencadena en la nostàlgia.
Aquelles tardes d'estiu, quan cosíem vora la finestra, em parlaves de mil i una històries divertides, ens regalaves sense ànims d'obtenir res a canvi un ampli somriure i ens sabies fer molt feliços.
Ara que fa tants anys que vas marxar lluny, molt lluny, més enllà de la distància i el temps, recordo moments únics, records que la mort no m'ha pogut prendre.
Em sembla veure't amb la teva mirada amiga i jove encara.
He de reconèixer que em va costar entendre la teva marxa, i que en el meu cor van rajar durant molt de temps brolladors de desconhort i rebel·lia.
Reprodueixo la teva imatge, el teu somriure natural i senzill, el teu cabell prim i blanc, escàs i una mica tossut que jo retallava i pentinava mentre tu, sense adonar-te'n movies els llavis graciosament atansant-los a la punta del nas. Sabies que els demés se'n reien, però t'era igual.
El teu entranyable ser tan tendre com la teva ànima, tan gentil com el teu cor.
Enyoro encara, ara ja sense dolor, aquella bufada de naturalitat i frescor que instintivament ens donaves, el teu consol, les teves cançons, els teus consells i sobretot la teva comprensió.
Un perdonar que no recordava mai més cap rancor.
Fores un membre més de la nostra família i quan les nits se'm feien negroses i sentia por, m'enganxava la teu coll i m'adormia. Quan ficava la il·lusió en alguna cosa, tan sols tu sabies expressar-me la certesa de que podria finalitzar-la i eres la primera en perdonar la meva tossudesa i els meus mals moments.
Benvolguda padrina, tu que vas il·luminar els nostres passos i ens vas ensenyar tant a estimar, no ens oblidis mai.
Perquè, fins i tot després de tant temps, sé que l'amor vertader, el creat dia a dia, compartint bons moments, dificultats, malalties i petits detalls, travessa l'espai, el temps i el silenci de la mort.
Sí, padrina, t'estimo avui, demà i sempre, mentre en el meu cor quedi tan sols un xic del teu somriure, viuràs dins meu, amb el record tendre i inoblidable que no s'esvaís.
Comentaris
-
Un prec : envia-ho a tribuna@guimera.info UN NADAL DE CONTE[Ofensiu]Antonio Mora Vergés | 12-11-2008 | Valoració: 10
HOLA;
Esn encantarà publicar aquesta història !!!
El text amb lletra arial 12 en un arxiu annex a l'email adreçat a : tribuna@guimera.info indica clarament PER UN NADAL DE CONTE
Si vols posar una o més imatges, també com annex a l'email.
I si ens més històries de Nadal, ja fas tard per fer-nos-les arribar.
Coneixes Guimerà ?
I la pàgina www.guimera.info ?
Doncs entra i fes un tomb, des d'ara també és la " teva" pàgina
Gràcies
tribuna@guimera.info -
Quina tendresa![Ofensiu]Lavínia | 27-12-2004 | Valoració: 9
Que et recordis dels avis (no sé els dius "padrins") de les coses que t'explicaven... És un bon relat, Rosasp, com tots els que t'he llegit, possiblement perquè poses sentiment en el que hi dius.
Fins una altra!!
l´Autor
![Foto de perfil de ROSASP Foto de perfil de ROSASP](/imatges_autors/34613.jpg?rnd=877972810)
312 Relats
1612 Comentaris
650603 Lectures
Valoració de l'autor: 9.79
Biografia:
Hola! Sóc la Rosa Saureu, una lleidatana somiadora de mena i una mica surrealista. Convertir allò que caço al vol en paraules és el més semblant a tenir ales. En el meu cas, escriure no és només una afició o una necessitat sinó una forma de sentir i veure la vida. Utilitzo la poesia, els contes i els relats curts per intentar expressar les petites i grans coses que omplen i buiden els dies.Vaig tenir la sort de ser escollida per a la plaquette "Singulars d'un Plural" a la ciutat de Girona, en què poetes inèdits vam compartir espai amb autors de renom. Formo part del llibre de relatsencatalà.com versió 2.0 i del primer llibre de poemes. També he guanyat el segon premi de poesia Seu Vella de Lleida-2008. Aquesta empenta, junt als vostres comentaris i continu suport, han estat un gran estímul per continuar endavant.
El meu repte personal és aprendre constantment a viure. M'agrada la música, l'art en general, somriure molt i estimar tant com pugui. Estic enamorada de la meva llengua i sé que el nostre vincle és cada cop més fort i ferm.
Respecte a vosaltres, sento que ens uneix un fil comú que m'agradaria sentir sempre proper.
Per si necessiteu quelcom, el meu correu és: rosasaureu@telefonica.net
Gràcies per tot!
Si voleu, també podeu visitar el meu bloc de videopoesia
![R en Cadena]( http://i101.photobucket.com/albums/m67/EmmaThessaM/jojaenformopart-focnegre.jpg )
El Vicenç Ambrós i Besa em va passar la cadena i jo l'he passat al Capdelin i a la gypsy
(fes clic a la imatge i descobreix què és "R en Cadena")