Cercador
la pàtria eixamplenca
Un relat de: fleurla meva terra és un lloc
fet d'asfalt i de pedres
un país quadriculat
amb unes finestres obertes
per a mirar amb enyor al passat
i al futur amb ganes boges
de sortir-lo a canviar.
té un passat molt senyorial
amb històries molt humanes
que hem de saber interpretar
per a no fer-nos més mal.
el meu planeta té cases,
i té plaçes, i carrers
però el millor de tot, té persones
que tot i no tenir res
ens han donat el seu tot
per a la nostra bonica pàtria.
el meu barri és un lloc
on per a qualsevol cosa
sempre trobaràs ajut.
hi tenim bancs, jardins, escoles
hi tenim una universitat
on a més d'ensenyar-hi lletres,
ciències o secrets d'estat
-que no se sap mai, i potser s'aprenen-
s'hi pot aprendre a fer-se gran
i quina millor manera
que fer-ho en el primer lloc
on van traïr una idea
per donar pas a un gran joc
que a més de capitalisme
hi ha deixat lloc per a tots.
doncs és un orgull molt gran
pertànyer a la pàtria eixamplenca
i cridar per tot arreu del món,
dirigir-nos als més grans,
ésser membres de qualsevol cosa,
però dur gravat al cor
el nostre cinquanta-cinc
doncs més que un nombre de la sort
seria una gran dissort
no dur la pàtria enganxada.
Comentaris
-
Arriba un moment...[Ofensiu]Underneath | 12-12-2005 | Valoració: 8
...en que es perd el fil i ja no sé si estàs parlant del nostre estimat barri on tantes coses compartim tots plegats o si parles de la nostra pàtria catalana. Ai, m'omple d'orgull aquest poema.
T'ZtM
l´Autor
![Foto de perfil de fleur Foto de perfil de fleur](/imatges_autors/170113.jpg?rnd=1310633180)
57 Relats
118 Comentaris
57723 Lectures
Valoració de l'autor: 9.44
Biografia:
sóc.....sóc blau sóc verd, sóc roig i no sóc res.
sóc gel, sóc foc, sóc neu, sóc vent, i sóc aigua.
sóc jo, no tu, no ell
sóc qui vull ser....
La PrInCeSa De La ReVoLtA*