Cercador
La Patacada
Un relat de: Antonio Mora VergésEn el moment de tocar a terra - de fet és tractava d'una formació rocosa primària - em va semblar que potser s'havia de qualificar com " la gran patacada " , i potser a nivell subjectiu fora correcte, però en els quasi 10 dies de cures diàries, la visió d'altres lesionats em va fer conscient de la realitat, i tot la descripció ; "lesió produïda en una caiguda, s'aprecien abrasions profundes al braç i genoll esquerre, esclafament de costelles i mà esquerra, i trencament d'almenys una costella, s'administra vacuna antitetànica" , únicament el dolor de les costelles em recorda hores d'ara la caiguda que va tenir lloc quan fèiem el camí que mena al Pi de les Quatres Besses, amb un company de Montcada i Reixac ; de primer li vaig ensenyar l'ermita de la Mare de Déu de les Arenes i en la baixada fins a la riera pel GR que ve des del Matagalls i va fins a Montserrat, diria jo que per excés de confiança , tot i que porto les ulleres des de que m'aixeco fins que me'n torno al llit, en passar de la zona de pins a les alzines, que son més denses i deixen passar menys llum, vaig confiar en que la distància entre el meu peu i el terra era una i va resultar que estava errat en no menys d'un pam, la caiguda en pendent d'una massa corporal de 90 quilos, podia perfectament amb una mica de mala sort haver estat la darrera, però per algun motiu que ara tracto d'esbrinar, estic encara entre els vius.
En incorporar-me de la caiguda, ja tenia clar el diagnòstic que desprès confirmarien al CAP de Castellar del Vallès, i encara desprès les radiografies de Trauma Salut a Sabadell ; el que començava a fer-se un espai en el meu cervell, era la possibilitat de que la caiguda, com aquella que es és recull als Fets dels Apòstols 9,3 , fos una comunicació , i en tot cas la qüestió era , que en volien dir ?. Vaig girar els palmells de les mans enlaire i des del meu cervell, li vaig demanar al bon Déu, que em fes evident si es tractava d'un missatge el seu contingut, i altrament ara també des del font del meu cor dolorit per la pressió de les costelles, li vaig demanar que els missatges successius fossin a cau d'orella ; no se'm va passar per alt però que potser ja n'havia rebut algun de missatge , i que atrafegats com vivim en aquests temps no n'havia fet cas.
Els dies de recuperació van anar-se succeint lentament , la major part de la família i dels amics eren fora gaudint de les vacances, i per culpa d'aquesta lesió, ens calia quedar-nos a casa a la dona i a mi , em va saber i em sap encara, molt de greu per la meva esposa que portava molt de temps preparant les vacances amb il·lusió, espero poder-la compensar d'alguna manera. Quan algú ens trucava sempre dèiem que estaven bé, perquè fer patir als altres innecessàriament, oi ?
L'informe final recomana evitar durant algun temps l'execució d'esforços físics, i alhora també evitar en el que sigui possible la conducció de vehicles de motor, una cosa i l'altra no estan gaire en la meva mà, i haurem de fer allò que puguem. Un cop així si no et deixa res més, et fa adonar de l'extrema fragilitat de la nostra existència, i això amb total independència de l'edat de cadascú, ni abans ni ara em sento "gran" , està clar que de ben segur als ulls dels altres, amb 53 anys i un borrissol en el lloc en que hi havia hagut una cabellera impressionant, ets una persona gran, però les valoracions subjectives no les podem canviar, oi ?
Espero poder tornar a refer ben aviat el camí vers el Pi de les quatre Besses, i us encoratjo a tots a anar a veure aquest magnífic exemplar de pi; per alguns a més un símbol del nostre país.
© ANTONIO MORA VERGES
l´Autor
![Foto de perfil de Antonio Mora Vergés Foto de perfil de Antonio Mora Vergés](/imatges_autors/81299.jpg?rnd=1292420659)
6933 Relats
1205 Comentaris
5548921 Lectures
Valoració de l'autor: 9.72
Biografia:
Antonio Mora Vergés, l'Argentera 1951, col·laborador del setmanari La Forja de Castellar del Vallès, Nova Tarrega, de Tàrrega , Diari de Sabadell, La Tosca de Moià, El Balcó de Montserrat de Vacarisses.Editor del blog :
coneixercatalunya.blogspot.com ,
col·laborador de les pàgines web www.guimera.info, i els diàris digitals de : www.moianes.net
http://www.naciodigital.cat/manresainfo/
http://www.naciodigital.cat/llusanes/
http://www.naciodigital.cat/elripolles/
http://www.baixllobregatdigital.cat/
e.mail mora.a@guimera.info
e.mail amora@moianes.net
email guimera.mora@gmail.com
Últims relats de l'autor
- IN MEMORIAM. JOAN BAPTISTA FRANCESC ANTONI ESCOFET PALAU. UN CADAQUESENC QUE S’ESTIMAVA EL LLOC ON VA NÈIXER.
- EL PARK GÜELL. DEL SOMNI AL MALSON.
- IN MEMORIAM. ESGLÉSIA DE SANTA MARTA A LA RIERA DE SANT JOAN. LA BARCELONA QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- TENIU DADES DE L’AUTOR DE LA CAPELLA DEL FOSSAR DE MONTESQUIU ADVOCADA AL CRIST DE LA BONA MORT?. OSONA.
- CAPELLA DE SANT JAUME DEL CARCS /CARDS. SANT PERE DE RIBES. EL GARRAF
- L’ESGLÉSIA QUE RETRATAVA MOSSÈN EDUARD ROYO CRESPO A CUBELLS, ERA SANT BARTOMEU DE PUGIS?. LA NOGUERA.
- QUINA ADVOCAVIÓ TENIA LA CAPELLA DE LA CASA DE FRANCESC BURÉS REGORDOSA?. BARCELONA
- TENIU IMATGES DE LA IMATGE DE LA MAREDEDÉU DEL PRAT I DEL INTERIOR DE LA SEVA CAPELLA?. SANT JOAN DE LES ABADESSES. EL RIPOLLÈS
- QUINA ADVOCACIÓ TÉ O TENIA L’ERMITA DEL BALIS?. SANT VICENÇ DE MONTALT. EL MARESME
- LA CONFISCADA CASA DEL DR. RICARD MARTÍ MARTÍ A SANT ANDREU DE LLAVANERES.
- HISTÒRIES DEL PAIS ORIENTAL
- IN MEMORIAM. LA TORRE QUE RETRATAVA EL JOSEP SALVANY BLANCH, ERA LA TORRE MACIÀ? . EL CANET DE MAR QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- SANTUARI DE NÚRIA. OBRA CABDAL DEL JOSEP DANÉS TORRAS. EL RIPOLLÈS
- IN MEMORIAM DE SANTA MADRONA A SANT GENIS DELS AGUDELLS. BARCELONA
- ROSES DE NADAL AL MAIG. POTSER SI QUE HI HA UN CANVI CLIMÀTIC, OI?.