Cercador
la inconsciència del mirall
Un relat de: CapdelinEl mirall de la paret
no reconeix
si és el marit
que torna
d'una escapada
nocturna
o l'amant furtiu
que encara
no ha fugit
d'aquell instant
miserable.
Comentaris
-
Curt...[Ofensiu]Maria Pilar Palau Bertran | 23-11-2005 | Valoració: 10
...pero expresiu. Molt bó!
Una abraçada.
Maria pilar (Valeria) -
ostia[Ofensiu]silvia_peratallada | 23-11-2005
curt, però has dit tantes coses!!!!!!
com sempre original, amb les paraules justes, i lesm és ben triades....
ets un crak!!!
pel mirall passà un petó...el reconeixerà en Capdelín???
Sílvia -
només matèria...[Ofensiu]ROSASP | 22-11-2005
El reflexe de les coses és allò que realment són o només el que semblen ser?
Hi ha una part que queda soterrada en l'interior de les imatges: els sentiments, les sensacions que aixopluga i amaga la consciència de la persona.
Amb la inconsciència d'aquest mirall has deixat moltes coses al descobert...
Una abraçada company! -
instant miserable...[Ofensiu]Becari | 22-11-2005 | Valoració: 10
..i sugerent....
una escena qutidiana susceptible d'un poema per part d'un mestre.
records -
Sap però[Ofensiu]escordi | 21-11-2005 | Valoració: 9
que allò que reflexa no és del tot... correcte?
-
Imatges desvirtuades....[Ofensiu]angie | 21-11-2005
per un mirall.
Posar-hi conciència o inconciència a un mirall...
Un boníssim poema. Fa cavilar. -
el reflex,[Ofensiu]Lavínia | 21-11-2005 | Valoració: 10
però, sí que el reconeix. El que no pot entendre ni saber és de tots aquells instants miserables que vivim en companyia o en solitud.
el mirall, objecte inanimat, pot reflectir tota la matèria que som, però no l'essència, ni el temps viscut, amb amors o sense, que no es materialitza a través d'un estat purament físic.
petons, Capdelín.
Lavínia
PS
Les teves poesies sempre em fan pensar.
Valoració mitja: 9.75
l´Autor
![Foto de perfil de Capdelin Foto de perfil de Capdelin](/imatges_autors/35029.jpg?rnd=1336155077)
987 Relats
4380 Comentaris
1318321 Lectures
Valoració de l'autor: 9.78
Biografia:
Si aconseguimentendre'ns sense estar
del tot d'acord,
si aconseguim
que el temps només sigui
un escenògraf a sou,
si aconseguim
una paraula sense llençar-nos-la
a la cara, enamorar-nos
sense sorpreses ni flors,
estimar-nos lluny del llit,
si aconseguim
que els records siguin
un ahir suplent,
que pesem més despullats
que vestits,
que inventem la vida
cada matí,
després,
ens serà molt fàcil
ressuscitar els morts
i moure les muntanyes.
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
( POEMA " preparant el miracle ",
d'en Capdelin )