Cercador
La deixaré en herència.
Un relat de: onatgeLa deixaré en herència
Estic - i em sento -
assegut a la cadira,
o potser és una butaca, és igual.
Em despullo de tot
amb el vent i respiro amb ell.
Des de la meva cadira
veig desfilar el món.
N'hi ha que semblen pallassos,
i d'altres ho voldrien ser i no ho són.
També hi ha la falsa llàgrima.
El somriure de cartró...
Veig passar els capellans sense sotana.
La carn "impúdica" , i ningú
no diu res ni replica.
Hi ha dies que la lluna s'atura
per fer-la petar amb mi,
també venen estels i alguna estrella.
Miro els que han fet un "esternut"
i els fan un homenatge...,
i estant en boca de tota la gent...
Les guerres que estan d'oferta permanent.
I les funeràries que es freguen
les mans lentament.
Els rics que els fa pudor l'alè,
tots ells fermentes diner.
Les meuques sense tarifa.
I les beates amb colònia de missa.
Les parelles unides per una hipoteca...
Els que canvien de jaqueta...
Els que van tirant de beta.
Els que fan l'amor i no la guerra.
Els rics de temps i els que
sempre van de pressa.
Que bé estic a la meva cadira.
La deixaré en herència...
onatge
l´Autor
![Foto de perfil de onatge Foto de perfil de onatge](/imatges_autors/484750.jpg?rnd=1925284698)
462 Relats
846 Comentaris
403004 Lectures
Valoració de l'autor: 9.83
Biografia:
Sóc nascut mortal amb data de caducitat, però mentre tant navego a rem per la vida i estimo i sóc feliç, no ho digueu a ningú em prendrien per boig...Escriure és com respirar, aigua per la set, és el far que sempre em duu a la meva platja...
Abans el meu cos no sigui un eco de foc i cendra... VISC.
No ajornis el viure. Viu i estima en grandesa i en profunditat. Estimar no té sinònim.
(la data de publicació dels poemes no es correspont amb la que foren escrits)
GRÀCIES PELS VOSTRES COMENTARIS. EL GUST ÉS MEU I LA PACIÈNCIA ÉS VOSTRA.
Per al que convingui, no mossego.
onatge@gmail.com
onatges.blogspot.com