Cercador
La casa cuartel de la Guardia Civil
Un relat de: Antonio Mora VergésLa casa cuartel de la Guardia Civil
En la nostra llengua en diríem caserna o casa quarter, però per tal d'explicar curosament els fets, jutjo d'especial interès, recollir el nom tradicional en la llengua castellana, en la que altrament de forma corrent s'expressen la majoria dels qui pertanyent a l'anomenat Instituto Armado de la Guardia Civil.
A Catalunya la substitució dels cossos de les policies d'obediència espanyola, pels Mossos d'Esquadra [ d'obediència també espanyola, però depenents de la Generalitat de Catalunya ] , ha comportat l'abandó -obligat - d'una munió d'aquestes cases cuartel de la Guardia Civil, que lluny de tornar al poble, [ com pertocaria pel dret de reversió ] en moltes ocasions surten a la venda directa, o mitjançant subhasta.
Hi han dades recollides des d'antic dels problemes derivats de la construcció sobre anteriors edificis, destinats en el seu moment a activitats violentes i/o generadores de dolor, escorxadors, places de braus, hospitals, hospicis, manicomis, casernes, cases cuartel de la Guardia Civil ..... la llista és llarga, molt i molt llarga, i ens dona raó de moltes de les patologies que diuen patir els que viuen en habitatges construïts damunt dels solars on s'ubicaven aquests llocs.
Un constructor havia comprat, per un preu no gaire econòmic [ això és una constant en la venda del patrimoni col·lectiu, fer el màxim benefici ] una d'aquestes cases cuartel , que con la majoria està en la zona més antiga de la població, i que per tant, és previsible que l'edificació resultant és pugui vendre amb rapidesa. De la casa en qüestió se'n explicaven històries truculentes, algú recordava fins a cinc "accidents" en els que moririen veïns de la població mentre eren interrogats , sobre el tema hi havia per part de l'anomenat Instituto Armado de la Guardia Civil una clara voluntat de silenci; també per part dels mateixos guàrdies i famílies, l'edifici era un dipòsit de dolor i misèria, mals comandaments, abusos de tota mena, humiliacions sense fi ni compte. No és gens infreqüent , ans al contrari, trobar entre els botxins i les víctimes de la violència domestica, membres actuals i/o anteriors dels cossos de policia, dissortadament no sempre son els més adequats els que trien aquesta opció professional. El fet és que ens va arribar l'encàrrec de "netejar" aquest espai per enderrocar l'edifici i construir en el solar una nova casa de pisos.
En la visita vàrem comprovar que certament l'edifici irradiava negativitat i malefici, en algunes dependències hi havia encara objectes personals i professionals, que possiblement de forma voluntària s'havien deixat en marxar els darrers ocupants, arreu, per parets, portes, finestres, hi havia pintades i llegendes, tot ens parlava alhora de dolor i de desídia, del dolor d'alguns i de la desídia de tothom , davant la imminència de l'abandó obligat de la casa.
L'informe que lliuràvem al constructor, era concís i clar, primer calia fer el buit de l'edifici, treure totes i cadascuna de les coses que hi havia en el seu interior, fer-ne una tria, i reciclar aquelles que podien ser reciclades, i destruir les que no tenien cap utilitat pràctica; un cop buit l'edifici, nosaltres situaríem sofre en pols, en totes les habitacions, i s'hauria de tancar hermèticament la casa durant deu dies. El sofre tradicionalment està considerat un agent blanquejant i fungicida. Passat el termini dels deu dies, és podia procedir a l'enderroc, i a la posterior excavació per tal de fer en el seu moment el parking; quan és fes l' ancoratge de la grua d'obres, nosaltres situaríem a la base un petit sac de sofre, i quan és procedís a fer el pou de l'ascensor, col·locaríem dins d'una arqueta - feta expressament - un altre sac de sofre. Creiem que seguint de forma curosa aquestes instruccions, l'edifici resultant seria un lloc agradable per a viure-hi. En tot cas, nosaltres faríem el seguiment fins a la darrera venda.
M'agrada pensar que l'èxit de vendes i la bona anomenada de l'edifici, és deuen més al bon criteri del constructor que a l'aplicació de les tècniques de Feng shui que nosaltres vàrem aplicar.
De tota manera, a tu amic/ga lector/a, que et sembla ?
amora@Virtagora.net
l´Autor
![Foto de perfil de Antonio Mora Vergés Foto de perfil de Antonio Mora Vergés](/imatges_autors/81299.jpg?rnd=485718968)
6933 Relats
1205 Comentaris
5548921 Lectures
Valoració de l'autor: 9.72
Biografia:
Antonio Mora Vergés, l'Argentera 1951, col·laborador del setmanari La Forja de Castellar del Vallès, Nova Tarrega, de Tàrrega , Diari de Sabadell, La Tosca de Moià, El Balcó de Montserrat de Vacarisses.Editor del blog :
coneixercatalunya.blogspot.com ,
col·laborador de les pàgines web www.guimera.info, i els diàris digitals de : www.moianes.net
http://www.naciodigital.cat/manresainfo/
http://www.naciodigital.cat/llusanes/
http://www.naciodigital.cat/elripolles/
http://www.baixllobregatdigital.cat/
e.mail mora.a@guimera.info
e.mail amora@moianes.net
email guimera.mora@gmail.com
Últims relats de l'autor
- IN MEMORIAM. JOAN BAPTISTA FRANCESC ANTONI ESCOFET PALAU. UN CADAQUESENC QUE S’ESTIMAVA EL LLOC ON VA NÈIXER.
- EL PARK GÜELL. DEL SOMNI AL MALSON.
- IN MEMORIAM. ESGLÉSIA DE SANTA MARTA A LA RIERA DE SANT JOAN. LA BARCELONA QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- TENIU DADES DE L’AUTOR DE LA CAPELLA DEL FOSSAR DE MONTESQUIU ADVOCADA AL CRIST DE LA BONA MORT?. OSONA.
- CAPELLA DE SANT JAUME DEL CARCS /CARDS. SANT PERE DE RIBES. EL GARRAF
- L’ESGLÉSIA QUE RETRATAVA MOSSÈN EDUARD ROYO CRESPO A CUBELLS, ERA SANT BARTOMEU DE PUGIS?. LA NOGUERA.
- QUINA ADVOCAVIÓ TENIA LA CAPELLA DE LA CASA DE FRANCESC BURÉS REGORDOSA?. BARCELONA
- TENIU IMATGES DE LA IMATGE DE LA MAREDEDÉU DEL PRAT I DEL INTERIOR DE LA SEVA CAPELLA?. SANT JOAN DE LES ABADESSES. EL RIPOLLÈS
- QUINA ADVOCACIÓ TÉ O TENIA L’ERMITA DEL BALIS?. SANT VICENÇ DE MONTALT. EL MARESME
- LA CONFISCADA CASA DEL DR. RICARD MARTÍ MARTÍ A SANT ANDREU DE LLAVANERES.
- HISTÒRIES DEL PAIS ORIENTAL
- IN MEMORIAM. LA TORRE QUE RETRATAVA EL JOSEP SALVANY BLANCH, ERA LA TORRE MACIÀ? . EL CANET DE MAR QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- SANTUARI DE NÚRIA. OBRA CABDAL DEL JOSEP DANÉS TORRAS. EL RIPOLLÈS
- IN MEMORIAM DE SANTA MADRONA A SANT GENIS DELS AGUDELLS. BARCELONA
- ROSES DE NADAL AL MAIG. POTSER SI QUE HI HA UN CANVI CLIMÀTIC, OI?.