Cercador
Hisenda, Constitució i Democràcia.
Un relat de: Antonio Mora VergésHisenda, Constitució i Democràcia.
Aquest any en farà vint-i-cinc de la meva col.legiació com advocat, durant aquest període he vist i he viscut canvis molt importants : l'Administració Pública - sempre a contracor, sempre amb recança - ha anat modificant els seus hàbits - els seus mals hàbits - ; avui - ho veiem per la televisió - la policia colpeja als detinguts, hem direu que això ja passava fa anys, haureu però d'admetre, que abans no ho veiem per televisió oi ?. També que els "poders públics " almenys en les seves declaracions als mitjans de comunicació blasmen contra aquesta mena de conductes. En el camp de la sanitat, la divisió territorial ha comportat més despeses y menys solucions, les estructures administratives, Ministres, Consellers, Síndics ,.... consumeixen la major part dels recursos econòmics, i més enllà de les declaracions les llistes d'espera s'allarguen i allarguen i allarguen,... en altres aspectes, Transports, Infrastructures, Ensenyament , Justícia,...... ; formalment s'ha fet una adaptació a la vida democràtica que en la major part dels casos, val a dir que malgrat no millorar les expectatives de vida dels ciutadans, almenys no els comporta haver de somriure davant les malifetes d'uns i altres, ens deixen - amb l'excepció d'Hisenda - el dret de picar de peus, però acaben - com sempre - fen la seva.
Deia que Hisenda és una excepció - i diria que molt greu excepció - al procés d'adaptació a la vida democràtica. En aquest sentit Eduardo Garcia de Enterría, recollia ja que com a conseqüència de les dificultats financeres de l'estat al segle XIX , s'havien anat atorgant privilegis excepcionals - que avui son clarament abusius i desmesurats - a la hisenda pública, l'anomenat solve i repete, paga i podràs presentar la teva reclamació; la obligació del anomenat recurs a la via economico-administrativa, entès avui només com una dilació innecessària per accedir a l'àmbit de la Justícia Ordinària; el privilegi de la decisió executòria, no els cal "motivar" la seva decisió per aplicar-la, ... han donat lloc a situacions que han acabat propiciant per part d'alguns col·lectius professionals, la presentació d'articles i queixes als mitjans de comunicació [Periòdic de Catalunya ], en els que s'argumenta de forma solida i convincent, que lluny d'augmentar l'eficàcia, el manteniment d'aquests privilegis facilita i/o coadjuva a la potencial corrupció en la prestació d'aquest servei públic. En el mateix sentit, trobareu altres autors, espanyols i estrangers, i una gens menyspreable quantitat de funcionaris públics que desenvolupen la seva tasca amb honestedat i intel·ligència.
Pregunto : ¿ Quin problema hi ha per a la hisenda pública, - particularment en processos de poc import i contra col·lectius com treballadors, jubilats, minusvàlids ,... - en esperar -com fem els administrats- a rebre la sentència definitiva per poder cobrar ?. ¿ Qui pot plantejar-se des d'una economia quasi de subsistència, un procés per reclamar una quantitat sovint inferior a 1.000 , que durarà com a mitjana no menys de QUATRE ANYS en via administrativa ?. ¿ Per que ens cal acreditar la innocència a nosaltres, i no la culpabilitat a ells ?.
Alguns lectors creuen que els polítics estan aquí per a solucionar els problemes quotidians de la gent, discrepo de la seva creença i/o apreciació, a la vista del que deixo exposat. Alhora però, esperono a tothom: progressistes, verds, blaus, rojos , ....que facin a mans dels seus representants polítics aquesta reivindicació per tal de modificar el sistema de privilegis de la nostra hisenda pública, que certament no ens col·loca com a capdavanters quan a l'eficàcia recaptadora, però ens manté en les primeres posicions del món desenvolupat, quan a la sospita vers la honestedat i la transparència del nostres sistemes de finançament i recaptació pública.
Cal fer servir els mecanismes de "protecció " dels ciutadans, Defensa del Contribuent, Defensor del Poble,... però cal per davant de tot, evitar les situacions que fan "necessaris " aquests mecanismes, que lluny del que pot semblar, no son "gratuïts" . ¿ Imagineu per un moment els problemes socials, que es podrien solucionar amb el que ens costen a nivell col·lectiu els Defensors, Síndics, i demés figures "decoratives " del nostre sistema - mal anomenat encara - democràtic ? .
Tothom a promès canvis, com fa anys, com fan sempre, reclamem-los que aquesta vegada si, els facin !
© Antonio Mora Vergés
l´Autor
![Foto de perfil de Antonio Mora Vergés Foto de perfil de Antonio Mora Vergés](/imatges_autors/81299.jpg?rnd=1796393135)
6933 Relats
1205 Comentaris
5548921 Lectures
Valoració de l'autor: 9.72
Biografia:
Antonio Mora Vergés, l'Argentera 1951, col·laborador del setmanari La Forja de Castellar del Vallès, Nova Tarrega, de Tàrrega , Diari de Sabadell, La Tosca de Moià, El Balcó de Montserrat de Vacarisses.Editor del blog :
coneixercatalunya.blogspot.com ,
col·laborador de les pàgines web www.guimera.info, i els diàris digitals de : www.moianes.net
http://www.naciodigital.cat/manresainfo/
http://www.naciodigital.cat/llusanes/
http://www.naciodigital.cat/elripolles/
http://www.baixllobregatdigital.cat/
e.mail mora.a@guimera.info
e.mail amora@moianes.net
email guimera.mora@gmail.com
Últims relats de l'autor
- IN MEMORIAM. JOAN BAPTISTA FRANCESC ANTONI ESCOFET PALAU. UN CADAQUESENC QUE S’ESTIMAVA EL LLOC ON VA NÈIXER.
- EL PARK GÜELL. DEL SOMNI AL MALSON.
- IN MEMORIAM. ESGLÉSIA DE SANTA MARTA A LA RIERA DE SANT JOAN. LA BARCELONA QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- TENIU DADES DE L’AUTOR DE LA CAPELLA DEL FOSSAR DE MONTESQUIU ADVOCADA AL CRIST DE LA BONA MORT?. OSONA.
- CAPELLA DE SANT JAUME DEL CARCS /CARDS. SANT PERE DE RIBES. EL GARRAF
- L’ESGLÉSIA QUE RETRATAVA MOSSÈN EDUARD ROYO CRESPO A CUBELLS, ERA SANT BARTOMEU DE PUGIS?. LA NOGUERA.
- QUINA ADVOCAVIÓ TENIA LA CAPELLA DE LA CASA DE FRANCESC BURÉS REGORDOSA?. BARCELONA
- TENIU IMATGES DE LA IMATGE DE LA MAREDEDÉU DEL PRAT I DEL INTERIOR DE LA SEVA CAPELLA?. SANT JOAN DE LES ABADESSES. EL RIPOLLÈS
- QUINA ADVOCACIÓ TÉ O TENIA L’ERMITA DEL BALIS?. SANT VICENÇ DE MONTALT. EL MARESME
- LA CONFISCADA CASA DEL DR. RICARD MARTÍ MARTÍ A SANT ANDREU DE LLAVANERES.
- HISTÒRIES DEL PAIS ORIENTAL
- IN MEMORIAM. LA TORRE QUE RETRATAVA EL JOSEP SALVANY BLANCH, ERA LA TORRE MACIÀ? . EL CANET DE MAR QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- SANTUARI DE NÚRIA. OBRA CABDAL DEL JOSEP DANÉS TORRAS. EL RIPOLLÈS
- IN MEMORIAM DE SANTA MADRONA A SANT GENIS DELS AGUDELLS. BARCELONA
- ROSES DE NADAL AL MAIG. POTSER SI QUE HI HA UN CANVI CLIMÀTIC, OI?.