Cercador
FRAGILITAT... Vol sense destí.
Un relat de: NefertitisTots els mitjans de comunicació en parlen. Els canals de televisió emeten una programació especial per l'incident, però ja no existeix consol; NO per a totes aquelles persones que han perdut un, dos... Éssers estimats en el vol destinació les Palmes. Alguns, empesos per la il·lusió d'unes primeres vacances a les illes, d'altres simplement tornant a casa seva... Centenars de persones innocents que ja no tornaran a veure un raig de sol, una nit de tempesta, un estel brillar, uns ulls d'alegria o de felicitat... Juntament amb ells, supervivents en estat de xoc, dels quals l'estat físic potser serà recuperat en les pròximes hores, però el record de la catàstrofe, aquella olor a cremat, els crits d'ànimes innocents lluitant per protegir-se, bassals de sang... Un feedback d'imatges que tardaran a oblidar. Què fàcil és dir a totes aquestes persones: familiars, supervivents "que endavant, que la vida segueix... " Paraules benèvoles però que per ells no seran altra cosa que sagetes directes al seu humil cor. No existeix Déu ni força sobrenatural per poder recuperar la felicitat d'aquells que avui vessen llàgrimes de melangia, sols queda abraçar-los, estar al seu costat, escoltar-los... Shhht, silenci... Potser només necessiten això.
I és trist, perquè sembla que hagin d'ocórrer fets com aquests per adonar-nos de la sort que tenim tots i cada un de nosaltres. Tots aquells que cada matí obrim els ulls i de nit els tanquem, que aguantem retards de trens, autobusos, crits d'un superior estressat, plors de la canalla...
Busquem la felicitat en coses materials, en teràpies naturalistes, en drogues addictives... I obviem que la felicitat germina a les nostres mans, en cada un dels nostres actes, en els somriures, llàgrimes... Tenim la sort de poder gaudir d'aquest trajecte o sender que porta per nom VIDA, i aquesta és tant o més fràgil que el cristall més pur.
l´Autor
![Foto de perfil de Nefertitis Foto de perfil de Nefertitis](/imatges_autors/531772.jpg?rnd=633252428)
105 Relats
126 Comentaris
87771 Lectures
Valoració de l'autor: 9.84
Biografia:
Nascuda en un vell paratge de muntanyes he buscat afligida un món on cercar la calma, la llibertat... Però en el fons, sempre he estat una persona híbrida, distinta a tot i a tothom. I davant d'aquesta nostàlgia, únicament he vessat llàgrimes amargues i m'he autoavdicat una condemna per ésser invisible davant d'un món perfecte, per la meva manera de concebre aquest. Però he perdut milers de trens, he viatjat al més enllà; però algú m'ha donat una embranzida... No sé qui sóc, on vaig... Únicament escric, perquè és en la poesia, en cada mot on puc ser tot allò que sempre he anhelat. L'únic port que aporta calma al meu cor.Últims relats de l'autor
- Et recordo
- Nit de Sant Joan. Cercant la màgia?
- Fractures
- Reflexió política psicològica
- 17 de juliol. Què ens està passant?
- Aturar-se per fer de nou un camí
- Una amistat, una muntanya russa?
- La crua i pura realitat
- Nits de festa, nits d'alcohol
- És un refugi
- Batalles perdudes. Aires de superioritat
- Quan sents que no gaudeixes de l'estiu
- Cansada, desenganyada de...
- 4 de setembre....
- A la seva cala estant