Cercador
Fer el buit
Un relat de: Antonio Mora VergésFer el buit
No confondre amb la pràctica - molt recomanable per les vertebres cervicals - de tancar els ulls, i com si el nas fos un llapis , dibuixar un vuit a l'aire, movent el cap amunt i avall, i a dreta i a esquerra, dono fe que aquesta maniobra millora considerablement la pressió sobre les cervicals, alhora que és total i absolutament innòcua.
Es tracta com fèiem quasi tots els catalans durant el feixisme , m'agrada dir, el primer referint-me al del General Franco, perquè amb matisos, i sobretot amb d'altres denominacions, aquesta mala pràctica de convivència encara perdura en el nostre país. Deia que ho fèiem quasi tots els catalans, malgrat que mai s'havia dit de fer-ho, ni ho comentava ningú obertament ; en aquell temps - i en aquest - hi ha classes socials que dit d'una forma suau, se la mamem molt dolça , tenen privilegis legals , que la major part de vegades paguen justament els qui ni els tenen, ni els tindran mai, una paradoxa cruel, oi ?. En aquell temps, [ només com un exemple ] els cossos repressius i àdhuc les seves famílies, viatjaven en els transports públics - pocs i cars - de forma gratuïta, fins i tot, gaudien de l'accés per la porta del conductor, que per a la resta era únicament de sortida. Segur que algun dels lectors encara ho recorda, oi ? . A nivell social però, tant els agents repressius armats, com els desarmats - també n'hi ha d'aquesta mena - s'havien de relacionar EXCLUSIVAMENT entre ells; la relació entre els aborígens catalans, i els seus botxins era merament formal, hola i adéu, cap interès per conèixer res més de la seva existència, contra la opressió, la indiferència, el buit !
Recordo que a la facultat m'explicava una companya, filla de guàrdia civil, que vivien a Barcelona, i el seu pare treballava al carrer del Comte de l'Assalt, l'home sortia de casa, amb roba normal [ aleshores se'n deia de paisà ] , i feia el recorregut en metro i bus [ pagant ] fins a la seva Unitat al carrer esmentat, un cop allà, es vestia de guàrdia civil i desenvolupava la seva feina normalment, alhora de sortir, tornava a vestir-se de paisà [ nosaltres en dèiem de persona ], i refeia el camí, fins al seu domicili. Als veïns els va dir que treballava - com així era - d'administratiu, i pel que fa a la roba, camises , pantalons, jaquetes i algun abric, anaven i venien de la tintoreria a la Comissaria, i de la Comissaria a la tintoreria, mai, mai, es va permetre portar a casa seva ni un mocador que pogués posar en evidència la seva pertinença a l'Institut armat. La situació era dissortadament molt altra en els pobles, com , Falset , Tàrrega , Matadepera , Sant Llorenç de Savall ,Castellar del Vallès o similars, on la majoria de guàrdies i famílies, vivien reclosos dins de les anomenades casas-cuartel, està clar que en aquestes poblacions la estratègia de la roba de paisà no era possible. Alguns guàrdies i/o familiars m'han explicat que certament vivien aquest aïllament com un càstig immerescut. L'anomenada Policia Nacional, estava únicament a les ciutats importants, i tot i que també és practicava i és practica - encara avui - amb ells , aquesta tècnica de fer el buit, els qui volien, tenien sempre la opció del pare de la meva companya de facultat.
Voldria - de tot cor - que aquest article fos - com molt d'altres articles meus - un recull d'històries ja superades, però malauradament, això de les famoses DOS ESPAÑAS, sembla que torna a agafar embranzida, i en idèntic sentit, costums que ja voldríem veure superats, com aquest de fer el buit, aquí i allà, novament sense que ningú ho així dit de forma explicita, tornen, de nou relacions merament formals, hola i adéu, cap interès per conèixer res més de l'existència de l'altre , contra la opressió, la indiferència, el buit !
Oh, que cansat n'estic, d'aquesta meva, pobra, trista, bruta i dissortada pàtria ! ....
mora.a@guimera.info
l´Autor
![Foto de perfil de Antonio Mora Vergés Foto de perfil de Antonio Mora Vergés](/imatges_autors/81299.jpg?rnd=1993236637)
6933 Relats
1205 Comentaris
5548921 Lectures
Valoració de l'autor: 9.72
Biografia:
Antonio Mora Vergés, l'Argentera 1951, col·laborador del setmanari La Forja de Castellar del Vallès, Nova Tarrega, de Tàrrega , Diari de Sabadell, La Tosca de Moià, El Balcó de Montserrat de Vacarisses.Editor del blog :
coneixercatalunya.blogspot.com ,
col·laborador de les pàgines web www.guimera.info, i els diàris digitals de : www.moianes.net
http://www.naciodigital.cat/manresainfo/
http://www.naciodigital.cat/llusanes/
http://www.naciodigital.cat/elripolles/
http://www.baixllobregatdigital.cat/
e.mail mora.a@guimera.info
e.mail amora@moianes.net
email guimera.mora@gmail.com
Últims relats de l'autor
- IN MEMORIAM. JOAN BAPTISTA FRANCESC ANTONI ESCOFET PALAU. UN CADAQUESENC QUE S’ESTIMAVA EL LLOC ON VA NÈIXER.
- EL PARK GÜELL. DEL SOMNI AL MALSON.
- IN MEMORIAM. ESGLÉSIA DE SANTA MARTA A LA RIERA DE SANT JOAN. LA BARCELONA QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- TENIU DADES DE L’AUTOR DE LA CAPELLA DEL FOSSAR DE MONTESQUIU ADVOCADA AL CRIST DE LA BONA MORT?. OSONA.
- CAPELLA DE SANT JAUME DEL CARCS /CARDS. SANT PERE DE RIBES. EL GARRAF
- L’ESGLÉSIA QUE RETRATAVA MOSSÈN EDUARD ROYO CRESPO A CUBELLS, ERA SANT BARTOMEU DE PUGIS?. LA NOGUERA.
- QUINA ADVOCAVIÓ TENIA LA CAPELLA DE LA CASA DE FRANCESC BURÉS REGORDOSA?. BARCELONA
- TENIU IMATGES DE LA IMATGE DE LA MAREDEDÉU DEL PRAT I DEL INTERIOR DE LA SEVA CAPELLA?. SANT JOAN DE LES ABADESSES. EL RIPOLLÈS
- QUINA ADVOCACIÓ TÉ O TENIA L’ERMITA DEL BALIS?. SANT VICENÇ DE MONTALT. EL MARESME
- LA CONFISCADA CASA DEL DR. RICARD MARTÍ MARTÍ A SANT ANDREU DE LLAVANERES.
- HISTÒRIES DEL PAIS ORIENTAL
- IN MEMORIAM. LA TORRE QUE RETRATAVA EL JOSEP SALVANY BLANCH, ERA LA TORRE MACIÀ? . EL CANET DE MAR QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- SANTUARI DE NÚRIA. OBRA CABDAL DEL JOSEP DANÉS TORRAS. EL RIPOLLÈS
- IN MEMORIAM DE SANTA MADRONA A SANT GENIS DELS AGUDELLS. BARCELONA
- ROSES DE NADAL AL MAIG. POTSER SI QUE HI HA UN CANVI CLIMÀTIC, OI?.