Cercador
Estimat estel!
Un relat de: Somiadora EmboiradaEn aquesta nit d'estels
el cel està cobert
d'una capa densa
emboltada per molts d'ells.
No deixo de mirar-los,
i de sobte el veig,
és inmens i brilla
amb tot el seu color i llum.
Quan el miro i contemplo
tots els altres desapareixen,
només puc fixar-me
en com n'és de bonic.
No tinc ulls per cap altre,
ell els ecplipsa a tots,
però el que més em preocupa
i que em costa de saber
és que amb el que jo l'estimo
i em fixo amb ell,
ni tan sols s'imagina que existeixo.
Comentaris
-
Hola Marta,[Ofensiu]Naiade | 04-12-2007
Feia dies que no et visitava i m'alegro d'haver-ho fet. Un poema molt bo, que descriu l'immens romanticisme que et posseeix. Això que dius és comú de sentir-ho quant ets molt jove, com tu. El que de vegades ens sorprèn és que potser sí que sap que existeixes i potser també s'ha fixat amb tu, però són tan o més tallats ells que nosaltres. Potser tan sols ha de passar el temps.
Ànims i endavant
Una abraçada
l´Autor
![Foto de perfil de Somiadora Emboirada Foto de perfil de Somiadora Emboirada](/imatges_autors/514293.jpg?rnd=1343254212)
28 Relats
55 Comentaris
35747 Lectures
Valoració de l'autor: 9.83
Biografia:
Llibertat i sentiments són dos paraules que em defineixen. Em considero una persona carregada d'emocions i sentiments, que la més insignificant brisa d'aire em pot despertar alguna cosa i fer-me plorar. Aquests sentiments que porto dins, no tinc la facilitat de trure'ls a fora, no els puc alliberar si no és per escrit. Aquest és el resultat i la causa dels meus escrits: uns sentiments que porto dintre i que no hi ha manera d'exterioritzar-los si no és per escrit.somnisemboirats.blogspot.com