Cercador
ESPITAU MONTGARRI. NAUT ARAN. VALL D’ARAN. CATALUNYA
Un relat de: Antonio Mora VergésEl Marcel Morató Tort, publicava una fotografia del ESPITAU/ MONESTIR DE MONTGARRI ; l’edifici fou bastit al segle XVI encara que hi ha inscripcions vora el portal de 1634, i en el campanar de 1671 i 1695.
El santuari depenia de l'arxiprest de Gessa, els capellans administradors s'hi destinaven per torn entre els de Tredòs, Gessa, Salardú, Unha i Bagergue, i l'arxiu parroquial era vinculat al Tredòs, en els llibres del qual consten l'hostaler de Montgarri o bé un matrimoni d'hostes de Montgarri.
Al segle XVIII era considerat el santuari principal de la Val, amb residència perament de dos vicaris.
Al segle XIX , però, ja només hi havia residència temporal.
La descripció tècnica ens explica que el santuari de Montgarri està situat a l'extrem NE de la Vall, vora la Noguera Pallaresa, està format per l'església construïda el segle XVI, i diverses edificacions corresponents a l'antic hospital, la rectoria i la casa de l'administrador del santuari. Es situa a la dreta de la Noguera Pallaresa ( 1652 metres d'alt) i en una important cruïlla de camins: port de Beret que enllaça amb les valls de Pallars Sobirà pel sector d'Isil, i sota els ponts que enllacen amb Arièja.
La fundació del santuari sembla que remunta a principis del segle XII.
Amb el temps vora el santuari s'hi bastiren edificis amb una missió d'hospital de muntanya, que equivalia a refugi de transeünts i de gent necessitada.
Entre els segles XVI i XVII el comú de Gessa amb els diners de la venda del terme bastí l'església, la rectoria adjunta ( o casa dels vicaris), la vivenda dels arrendataris, un hospital o edifici d'apartaments per allotjament dels viatges (" en els grans concursos") i una basta granja amb els corrals per albergar els bestiars propietat del Santuari, tots els edificis es disposaven entorn d'una plaça quadrangular, de manera que formaven un conjunt compacte, accessible per un portal que donava directament a la palanca sobre la Noguera Pallaresa.
![](http://2.bp.blogspot.com/-I35L0pmVVmo/UvDApHst7bI/AAAAAAAAOis/YIIKflpQDH8/s400/1+espitau.jpg)
Avui d'aquelles construccions, a part del santuari, pràcticament només roman en peu l'alberg, una casa de considerables dimensions, de dues plantes amb esvelta teulada que ha recuperat un cos adossat per la banda de ponent.
A la façana del Santuari hi ha sengles fileres d'obertures amb batents de fusta,llevat de les centrals, porta i balcó, que són de fàbrica. Dins del santuari i trobem una pica baptismal per immersió esculpida sobre un bloc de pedra de granit i de forma prismàtica.
El rebuidat interior fa uns 42 centímetres de fondària; presenta elements decoratius a la cara frontal que consisteixen en una sèrie d'hemisferes distribuïdes arbitràriament per la superfície. Seguint el mateix frontal hi ha esculpida una creu llatina d'on sobresurt la figura d'un tors humà.
Ens agradarà rebre les vostres aportacions a l’email coneixercataunya@gmail.com
El santuari depenia de l'arxiprest de Gessa, els capellans administradors s'hi destinaven per torn entre els de Tredòs, Gessa, Salardú, Unha i Bagergue, i l'arxiu parroquial era vinculat al Tredòs, en els llibres del qual consten l'hostaler de Montgarri o bé un matrimoni d'hostes de Montgarri.
Al segle XVIII era considerat el santuari principal de la Val, amb residència perament de dos vicaris.
Al segle XIX , però, ja només hi havia residència temporal.
La descripció tècnica ens explica que el santuari de Montgarri està situat a l'extrem NE de la Vall, vora la Noguera Pallaresa, està format per l'església construïda el segle XVI, i diverses edificacions corresponents a l'antic hospital, la rectoria i la casa de l'administrador del santuari. Es situa a la dreta de la Noguera Pallaresa ( 1652 metres d'alt) i en una important cruïlla de camins: port de Beret que enllaça amb les valls de Pallars Sobirà pel sector d'Isil, i sota els ponts que enllacen amb Arièja.
La fundació del santuari sembla que remunta a principis del segle XII.
Amb el temps vora el santuari s'hi bastiren edificis amb una missió d'hospital de muntanya, que equivalia a refugi de transeünts i de gent necessitada.
Entre els segles XVI i XVII el comú de Gessa amb els diners de la venda del terme bastí l'església, la rectoria adjunta ( o casa dels vicaris), la vivenda dels arrendataris, un hospital o edifici d'apartaments per allotjament dels viatges (" en els grans concursos") i una basta granja amb els corrals per albergar els bestiars propietat del Santuari, tots els edificis es disposaven entorn d'una plaça quadrangular, de manera que formaven un conjunt compacte, accessible per un portal que donava directament a la palanca sobre la Noguera Pallaresa.
![](http://2.bp.blogspot.com/-I35L0pmVVmo/UvDApHst7bI/AAAAAAAAOis/YIIKflpQDH8/s400/1+espitau.jpg)
Avui d'aquelles construccions, a part del santuari, pràcticament només roman en peu l'alberg, una casa de considerables dimensions, de dues plantes amb esvelta teulada que ha recuperat un cos adossat per la banda de ponent.
A la façana del Santuari hi ha sengles fileres d'obertures amb batents de fusta,llevat de les centrals, porta i balcó, que són de fàbrica. Dins del santuari i trobem una pica baptismal per immersió esculpida sobre un bloc de pedra de granit i de forma prismàtica.
El rebuidat interior fa uns 42 centímetres de fondària; presenta elements decoratius a la cara frontal que consisteixen en una sèrie d'hemisferes distribuïdes arbitràriament per la superfície. Seguint el mateix frontal hi ha esculpida una creu llatina d'on sobresurt la figura d'un tors humà.
Ens agradarà rebre les vostres aportacions a l’email coneixercataunya@gmail.com
l´Autor
![Foto de perfil de Antonio Mora Vergés Foto de perfil de Antonio Mora Vergés](/imatges_autors/81299.jpg?rnd=846471225)
6933 Relats
1205 Comentaris
5548921 Lectures
Valoració de l'autor: 9.72
Biografia:
Antonio Mora Vergés, l'Argentera 1951, col·laborador del setmanari La Forja de Castellar del Vallès, Nova Tarrega, de Tàrrega , Diari de Sabadell, La Tosca de Moià, El Balcó de Montserrat de Vacarisses.Editor del blog :
coneixercatalunya.blogspot.com ,
col·laborador de les pàgines web www.guimera.info, i els diàris digitals de : www.moianes.net
http://www.naciodigital.cat/manresainfo/
http://www.naciodigital.cat/llusanes/
http://www.naciodigital.cat/elripolles/
http://www.baixllobregatdigital.cat/
e.mail mora.a@guimera.info
e.mail amora@moianes.net
email guimera.mora@gmail.com
Últims relats de l'autor
- IN MEMORIAM. JOAN BAPTISTA FRANCESC ANTONI ESCOFET PALAU. UN CADAQUESENC QUE S’ESTIMAVA EL LLOC ON VA NÈIXER.
- EL PARK GÜELL. DEL SOMNI AL MALSON.
- IN MEMORIAM. ESGLÉSIA DE SANTA MARTA A LA RIERA DE SANT JOAN. LA BARCELONA QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- TENIU DADES DE L’AUTOR DE LA CAPELLA DEL FOSSAR DE MONTESQUIU ADVOCADA AL CRIST DE LA BONA MORT?. OSONA.
- CAPELLA DE SANT JAUME DEL CARCS /CARDS. SANT PERE DE RIBES. EL GARRAF
- L’ESGLÉSIA QUE RETRATAVA MOSSÈN EDUARD ROYO CRESPO A CUBELLS, ERA SANT BARTOMEU DE PUGIS?. LA NOGUERA.
- QUINA ADVOCAVIÓ TENIA LA CAPELLA DE LA CASA DE FRANCESC BURÉS REGORDOSA?. BARCELONA
- TENIU IMATGES DE LA IMATGE DE LA MAREDEDÉU DEL PRAT I DEL INTERIOR DE LA SEVA CAPELLA?. SANT JOAN DE LES ABADESSES. EL RIPOLLÈS
- QUINA ADVOCACIÓ TÉ O TENIA L’ERMITA DEL BALIS?. SANT VICENÇ DE MONTALT. EL MARESME
- LA CONFISCADA CASA DEL DR. RICARD MARTÍ MARTÍ A SANT ANDREU DE LLAVANERES.
- HISTÒRIES DEL PAIS ORIENTAL
- IN MEMORIAM. LA TORRE QUE RETRATAVA EL JOSEP SALVANY BLANCH, ERA LA TORRE MACIÀ? . EL CANET DE MAR QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- SANTUARI DE NÚRIA. OBRA CABDAL DEL JOSEP DANÉS TORRAS. EL RIPOLLÈS
- IN MEMORIAM DE SANTA MADRONA A SANT GENIS DELS AGUDELLS. BARCELONA
- ROSES DE NADAL AL MAIG. POTSER SI QUE HI HA UN CANVI CLIMÀTIC, OI?.