Cercador
Església parroquial de Sant Esteve de Palaudàries
Un relat de: Antonio Mora VergésSortíem de Sabadell únicament el Feliu Añaños i Masllovet i l'Antonio Mora Vergés, obligacions de tota mena, laborals, familiars i adhuc religioses feien impossible l'assistència de la resta de companys del grup.
La nostra destinació en aquesta ocasió era l'antiga Parròquia de Sant Esteve de Palaudàries, esmentada el 904 com a Palatio Arias,i pertanyent actualment al municipi de Lliça d'Amunt.
Seguim fil per randa les dades recollides en el llibre "Les arrels del nostre poble. Itineraris pel patrimoni de Lliçà d'Amunt", quan a les dades històriques.
La parròquia és esmentada per primera vegada en un document de l'any 1059, on el comte de Barcelona Berenguer Ramon i la seva esposa Almodis donen l'església de Sant Esteve i el feu comtal que era dins les terres de la parròquia a Mir Geribert i Guisla. En aquest mateix document, els esmentats Mir Geribert i Guisla, reben també la resta de les parròquies que formarien la Baronia de Montbui. En aquests moments ja es pot parlar de l'existència d'una església preromànica o romànica en aquest indret.
Durant els segles següents trobem nombroses referències al lloc i a la parròquia de Palaudàries, en els quals s'esmenten diversos masos del terme.
En la visita pastoral de 1305 es reconeix l'església de Sant Esteve de Palaudàries com a parròquia. Hi havia una població d'entre 45 i 60 habitants a tot estirar. En la visita de 1421 es concedeix una llicència al rector perquè els diumenges i festius pugui celebrar dues misses, una a la seva església i l'altra a Parets, ja que els rèdits de Palaudàries eren insuficients per sustentar el prevere. El 1718 hi havia a Palaudàries 69 habitants i el 1787 el terme tenia 73 habitants.
En els segles XIV i XV, la jurisdicció d'aquesta parròquia va anar canviant de mans, com ho feren la resta de les que integraven la Baronia de Montbui. El 1835, en disgregar-se la Baronia, Palaudàries es va unir a Lliçà d'Amunt i va quedar independent en l'aspecte religiós. Actualment ja fa temps que no s'hi celebra missa regularment i depèn de la parròquia de Sant Julià de Lliçà d'Amunt.
Havíem deixat el vehicle aparcat prop d'un dels carrers asfaltats, el camí degut a les pluges dels darrers dies, és literalment un fangar, quan som ja a les envistes de la casa, comparo les dades de la descripció que ens havien facilitat, i penso que encertada és un bon qualificatiu :
Del conjunt que formen l'església amb el cementiri i la masia, sobresurt sens dubte la torre campanar,
probablement aixecada durant el segle XV. Es tracta d'una torre de base rectangular i d'un sol cos, amb sis finestres d'arc apuntat a la part superior. Coronava la torre una petita cornisa motllurada, que actualment ha desaparegut. L'aspecte actual de l'església és en bona part el resultat de l'ampliació de 1587 i de les posteriors reformes del segle XVIII. El temple està orientat a llevant, amb la porta d'entrada situada a migdia, a la qual s'accedeix a través del cementiri. L'església és d'una sola nau, amb dues capelles a la banda Sud i una altra capella que queda sota la torre campanar, al mur Nord. L'accés actual es fa per la porta de mig punt amb gran dovelles. L'absis és pentagonal, cobert amb volta de creueria, amb mènsules decorades amb motius geomètrics. A la clau hi ha esculpida la imatge de Sant Esteve. La porta d'accés a la sagristia és de pedra motllurada. A l'interior es conserva un aiguamans de pedra amb una carassa que treia aigua per la boca. La volta de canó que cobreix la nau, el mur Nord i una part del mur de Ponent són encara vestigis de la primitiva edificació romànica. En alguns llocs de les parets de l'església es poden veure restes de pintures murals, que sembla que originàriament cobrien totes les parets de la nau. Al segle XVIII es va construir una torre-comunidor sobre la façana de Ponent. Es tracta d'una torre de base quadrada feta de maó, amb una obertura rectangular en cadascun dels quatre costats. Des d'aquesta torre-comunidor el rector beneïa les collites i feia oracions per evitar les tempestes.
El telèfon Mobil trenca el silenci de la petita vall agrícola de Palaudàries, son males noticies, la meva mare a caigut al carrer, i se l'enduen en una ambulància a l'Hospital Taulí de Sabadell. Deixem a corre-cuita l'indret ; ens caldrà una nova visita per comprovar alguns detalls particulars d'aquest conjunt monumental.
En arribar a l'Hospital, m'adreço a trumatologia, on m'informen que estan practicant punts de sutura a la mare; confirmem que no hi ha res trencat, i més enllà del fort cop al rostre, sembla que no hi ha res greu.
Sant Esteve, patró excels de Castellar del Vallès i l'antic lloc de Palaudaries, ha estat un cop més amatent a guardar-nos del mal.
© Antonio Mora Vergés
l´Autor
![Foto de perfil de Antonio Mora Vergés Foto de perfil de Antonio Mora Vergés](/imatges_autors/81299.jpg?rnd=328882486)
6933 Relats
1205 Comentaris
5548921 Lectures
Valoració de l'autor: 9.72
Biografia:
Antonio Mora Vergés, l'Argentera 1951, col·laborador del setmanari La Forja de Castellar del Vallès, Nova Tarrega, de Tàrrega , Diari de Sabadell, La Tosca de Moià, El Balcó de Montserrat de Vacarisses.Editor del blog :
coneixercatalunya.blogspot.com ,
col·laborador de les pàgines web www.guimera.info, i els diàris digitals de : www.moianes.net
http://www.naciodigital.cat/manresainfo/
http://www.naciodigital.cat/llusanes/
http://www.naciodigital.cat/elripolles/
http://www.baixllobregatdigital.cat/
e.mail mora.a@guimera.info
e.mail amora@moianes.net
email guimera.mora@gmail.com
Últims relats de l'autor
- IN MEMORIAM. JOAN BAPTISTA FRANCESC ANTONI ESCOFET PALAU. UN CADAQUESENC QUE S’ESTIMAVA EL LLOC ON VA NÈIXER.
- EL PARK GÜELL. DEL SOMNI AL MALSON.
- IN MEMORIAM. ESGLÉSIA DE SANTA MARTA A LA RIERA DE SANT JOAN. LA BARCELONA QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- TENIU DADES DE L’AUTOR DE LA CAPELLA DEL FOSSAR DE MONTESQUIU ADVOCADA AL CRIST DE LA BONA MORT?. OSONA.
- CAPELLA DE SANT JAUME DEL CARCS /CARDS. SANT PERE DE RIBES. EL GARRAF
- L’ESGLÉSIA QUE RETRATAVA MOSSÈN EDUARD ROYO CRESPO A CUBELLS, ERA SANT BARTOMEU DE PUGIS?. LA NOGUERA.
- QUINA ADVOCAVIÓ TENIA LA CAPELLA DE LA CASA DE FRANCESC BURÉS REGORDOSA?. BARCELONA
- TENIU IMATGES DE LA IMATGE DE LA MAREDEDÉU DEL PRAT I DEL INTERIOR DE LA SEVA CAPELLA?. SANT JOAN DE LES ABADESSES. EL RIPOLLÈS
- QUINA ADVOCACIÓ TÉ O TENIA L’ERMITA DEL BALIS?. SANT VICENÇ DE MONTALT. EL MARESME
- LA CONFISCADA CASA DEL DR. RICARD MARTÍ MARTÍ A SANT ANDREU DE LLAVANERES.
- HISTÒRIES DEL PAIS ORIENTAL
- IN MEMORIAM. LA TORRE QUE RETRATAVA EL JOSEP SALVANY BLANCH, ERA LA TORRE MACIÀ? . EL CANET DE MAR QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- SANTUARI DE NÚRIA. OBRA CABDAL DEL JOSEP DANÉS TORRAS. EL RIPOLLÈS
- IN MEMORIAM DE SANTA MADRONA A SANT GENIS DELS AGUDELLS. BARCELONA
- ROSES DE NADAL AL MAIG. POTSER SI QUE HI HA UN CANVI CLIMÀTIC, OI?.