Cercador
Escolto el vent
Un relat de: AVERROISem xiuxiueja suaument dolces històries.
Parla de l’aigua que alegre llisca
per torrents i rius fins a la mar.
De les muntanyes i els arbres
que li demanen una carícia
mentre es queden al mateix lloc,
per sempre.
Juga amb els núvols incansables
que viatgen eternament
mentre moren i reneixen
tot acaronant la Terra.
Fa carreres amb el so
per veure qui arriba primer
un per enlairar la pell i
l’altre per acaronar les oïdes
dels que encara senten.
I jo que vull sentir-me viu
l’escolto i somric amb melangia...
Qui pogués ser com el vent
Qui pogués ser com l’aigua
Qui pogués ser com els núvols
Qui pogués ser com el so.
Però també veig que...
No voldria ser com les muntanyes
i els arbres que veuen passar la vida,
sempre al mateix lloc.
Comentaris
-
Bon poema...[Ofensiu]free sound | 12-02-2012 | Valoració: 10
Jo molts dies també
escolto el vent.
Escrit amb dolçor,
fa un bonic passeig
per tots els elements
de la terra.
Endavant sempre! -
Un cicle[Ofensiu]bombetadellum | 12-01-2012 | Valoració: 10
este poema és tot vida,
inestaticitat canviant,
este poema tampoc podria existir sense la mort,
sense la bella estaticitat serena de les muntanyes
Felicitats -
m'apunto[Ofensiu]Xunxi | 11-11-2011 | Valoració: 10
al teu poema, al seu joc, al seu moviment, a la seva ànima, he volat com el vent per els versos, jo també volaré diré adeu al arbre i les muntanyes
-
viatjar[Ofensiu]Onofre | 13-10-2011 | Valoració: 10
el so, la llum, l'aire i el vent...
van... i es desfan
i mai més tonaran.
-
Benvingut[Ofensiu]Josep Ventura | 12-10-2011 | Valoració: 10
Sigui el vent que ens duu poemes com aquest que es barreja
Amb les muntanyes, el núvols , l’aigua i la força de la natura.
Molt bonic.
Salutacions
Josep
Valoració mitja: 10
l´Autor
![Foto de perfil de AVERROIS Foto de perfil de AVERROIS](/imatges_autors/83720.jpg?rnd=293032919)
405 Relats
932 Comentaris
377458 Lectures
Valoració de l'autor: 9.77
Biografia:
Vaig néixer a Manresa un fred Gener de fa uns quants anys i com va escriure el poeta:Tots els records plegats
són una gota d'aigua
dins una mar immensa.
I el violí que no se sent
deu plorar alguna mort
que jo no sé.
Què la vida us sigui lleu!
Últims relats de l'autor
- Cada dia una nova vida.
- L'herba es belluga suaument
- Sóc vell!
- Escolto passar els segons
- Tres quarts del camí
- Entre Gran i Petit
- Rebeldia adolescent
- L’origen del bé i del mal
- Quan la bandera oneja al vent II
- Bac de Roda
- Llum i Foscor
- El despertar del infant
- El despertar de l'assassí
- RETORN
- Himne patriòtic