Cercador
Elogi dels gegants.
Un relat de: Antonio Mora VergésElogi dels gegants
He tingut el goig de conèixer i treballar amb persones de mides i pes superior a la mitjana, als que hom acostuma a denominar com "gegants", tots ells eren de natural bondadós, sense malícia, amb una gran capacitat d'entendre i aplicar processos complexos , i únicament tenien des de el meu punt de vista un defecte, la seva bonhomia excessiva. A la feina acostumem a "menjar-se" tots els marrons, i ho fan de forma discreta, sense cap queixa, sense cap comentari agrí, sense elevar cap reclamació , tot i que certament els que manen, ben aviat son conscients d'aquesta debilitat dels gegants, que exploten sense cap misericòrdia.
Acostumem també a patir alguna mena de tic, conseqüència justament de les seves mides excepcionals, que provoquen de ben segur, anomalies en la distribució elèctrica - per així dir-ho- dins del seu cos. Son de natural tímid i els costa relacionar-se amb la resta de persones, tenen la sensació de que no seran acceptats de forma natural. Sensació que val a dir, acostuma a ser certa, les persones de talla "normal" i fins les de talla "menuda" sense arribar a l'enanisme , habitualment son cruels de forma gratuïta, tant amb els que els superen com en els que no arriben a la seva proporció.
Popularment s'ha dit sempre, que al pot petit hi ha la bona confitura, o el bon verí; la pràctica ens fa veure que en més ocasions trobem verí, en els pots petits que confitura. Feu un exercici de memòria respecte a la mida d'alguns dels governants amb menys sensibilitat social, i més bel·licositat vers els seus propis nacionals, i per descomptat vers altres pobles i civilitzacions. Si, si, el dictador era de talla curta, - el nostre, l'alemany i l'italià - i l'Aznar, i el Bush, i el Fujimori, i......, tots autèntics pots de verí. Dit sia en termes d'aplicació concreta d'aquest refrany .
Els gegants en el imaginari col·lectiu son sempre vençuts o enganyats, Ja des de Ulises i en totes i cadascuna de les històries de les diferents cultures; així doncs ningú ha pogut conèixer mai un gegant que tingues poder polític, al que li fos permès organitzar el món des de la seva òptica. Tinc per mi, que de ben segur el món seria millor, i tots, els gegants, els normals i els menuts podríem viure de forma pacifica i feliç.
Una darrera reflexió, els gegants son fills de Gea, que representa la personificació de la terra en la mitologia grega, i en defensa dels titans lluitaren contra el deus, i foren vençuts. Fou justament un tità, Prometeu, qui ens dona el foc, i ens ensenya les primeres tècniques per arribar a assolir el control del món. Això li va costar la seva perpetua condemna - tota vegada que es un ésser immortal - , i queda dit, que en la seva defensa moririen fins al darrers dels gegants, que també ens van precedir en la tasca de retornar la llibertat, al tità al que devem la nostra.
La humanitat ha d'assolir un nivell de coneixement que li permeti llibertar a Prometeu, però fins que això arribi, cal que comenci a tractar de forma més justa, als darrers representants de la espècie dels gegants.
Està clar que avui s'han perdut tots els valors, que la cultura esdevé una complicació innecessària, però es just recordar que es de ben nascuts ser agraïts, i els humans devem molt als gegants, que a l'ensems només han rebut maltractes per la nostra part.
© Antonio Mora Vergés
l´Autor
![Foto de perfil de Antonio Mora Vergés Foto de perfil de Antonio Mora Vergés](/imatges_autors/81299.jpg?rnd=1152160567)
6933 Relats
1205 Comentaris
5548921 Lectures
Valoració de l'autor: 9.72
Biografia:
Antonio Mora Vergés, l'Argentera 1951, col·laborador del setmanari La Forja de Castellar del Vallès, Nova Tarrega, de Tàrrega , Diari de Sabadell, La Tosca de Moià, El Balcó de Montserrat de Vacarisses.Editor del blog :
coneixercatalunya.blogspot.com ,
col·laborador de les pàgines web www.guimera.info, i els diàris digitals de : www.moianes.net
http://www.naciodigital.cat/manresainfo/
http://www.naciodigital.cat/llusanes/
http://www.naciodigital.cat/elripolles/
http://www.baixllobregatdigital.cat/
e.mail mora.a@guimera.info
e.mail amora@moianes.net
email guimera.mora@gmail.com
Últims relats de l'autor
- IN MEMORIAM. JOAN BAPTISTA FRANCESC ANTONI ESCOFET PALAU. UN CADAQUESENC QUE S’ESTIMAVA EL LLOC ON VA NÈIXER.
- EL PARK GÜELL. DEL SOMNI AL MALSON.
- IN MEMORIAM. ESGLÉSIA DE SANTA MARTA A LA RIERA DE SANT JOAN. LA BARCELONA QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- TENIU DADES DE L’AUTOR DE LA CAPELLA DEL FOSSAR DE MONTESQUIU ADVOCADA AL CRIST DE LA BONA MORT?. OSONA.
- CAPELLA DE SANT JAUME DEL CARCS /CARDS. SANT PERE DE RIBES. EL GARRAF
- L’ESGLÉSIA QUE RETRATAVA MOSSÈN EDUARD ROYO CRESPO A CUBELLS, ERA SANT BARTOMEU DE PUGIS?. LA NOGUERA.
- QUINA ADVOCAVIÓ TENIA LA CAPELLA DE LA CASA DE FRANCESC BURÉS REGORDOSA?. BARCELONA
- TENIU IMATGES DE LA IMATGE DE LA MAREDEDÉU DEL PRAT I DEL INTERIOR DE LA SEVA CAPELLA?. SANT JOAN DE LES ABADESSES. EL RIPOLLÈS
- QUINA ADVOCACIÓ TÉ O TENIA L’ERMITA DEL BALIS?. SANT VICENÇ DE MONTALT. EL MARESME
- LA CONFISCADA CASA DEL DR. RICARD MARTÍ MARTÍ A SANT ANDREU DE LLAVANERES.
- HISTÒRIES DEL PAIS ORIENTAL
- IN MEMORIAM. LA TORRE QUE RETRATAVA EL JOSEP SALVANY BLANCH, ERA LA TORRE MACIÀ? . EL CANET DE MAR QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- SANTUARI DE NÚRIA. OBRA CABDAL DEL JOSEP DANÉS TORRAS. EL RIPOLLÈS
- IN MEMORIAM DE SANTA MADRONA A SANT GENIS DELS AGUDELLS. BARCELONA
- ROSES DE NADAL AL MAIG. POTSER SI QUE HI HA UN CANVI CLIMÀTIC, OI?.