Cercador
El viarany de la memòria
Un relat de: aurora marco arbonésEL VIARANY DE LA MEMÒRIA
Pel obscur viarany de la memòria,
-polsós corredor esteranyinat-
caminen els retalls d'una existència,
fotos fixes de lluny, en blanc i negre,
bocins d'espill trencat que han fet història:
una nina que plora buscant l'àvia
i somriu quan li canta els seus romanços;
una tarda d'estiu, ella pentina
els cabells atzabeja de la mare;
llibres atrotinats de tant llegir-los
en l'espera pacient dels tres Reis Mags;
una mestra que guixa la pissarra
i esbossa en color les cinc vocals;
un glop d'aigua de mar que t'ennuega,
un càntir trencat davall del llit,
un vestit heretat de la germana,
un desmai en el pati del col·legi,
la medalla del mèrit sobre el pit,
la pedrada d'un xaval del barri,
sabates esquitxades de quitrà;
un somriure, un petó, una mirada
fan tremolar la pell. En el pou negre,
una imatge al mirall desconeguda.
Rostres, veus, esguards, peces perdudes
en l'obscur viarany de la memòria.
Comentaris
-
Preciós [Ofensiu]Nonna_Carme | 18-08-2008 | Valoració: 10
aquest viarany!
He entrat al Google com em vas dir i crec que ets una gran poetessa. Quina unió tan perfecte de paraules i imatges! Gràcies per permetre'm entrar-hi i gràcies també pels teus comentaris .Malgrat que no tinc llista feta dels meus preferits, per descomptat, hi seràs el dia que em decideixi a penjar-la.
Un petó, Aurora.
Nonna_Carme -
Vaja [Ofensiu]ANEROL | 13-08-2008 | Valoració: 10
em vas copsant a cada poema que et llegeixo i, aquest és el tercer. Et poso en els meus preferits per no perdre't la pista
Valoració mitja: 9.33
l´Autor
![Foto de perfil de aurora marco arbonés Foto de perfil de aurora marco arbonés](/imatges_autors/719994.jpg?rnd=759648197)
215 Relats
1941 Comentaris
255334 Lectures
Valoració de l'autor: 9.91
Biografia:
Diuen que tinc sentit de l'humor. No cal que m'ho diguin, ho sé. I no és pas una qüestió de genètica, ans al contrari, ja de bon principi vaig mamar l'unamunià sentiment tràgic de la vida. Però vaig desenvolupar el sentit de l'humor com a mecanisme de defensa. És el meu as guardat dins de la màniga. He passat la major part de la meva vida en les aules bregant amb adolescents, i no he pogut practicar massa aquesta qualitat, tot i que n'he practicat d'altres, tant o més importants.Un mal dia vaig caure a l'infern i m'hi vaig passar una temporadeta però no em va agradar gens ni mica i no penso tornar-hi ni de visita.
Les meves millors amigues són les paraules, elles i jo ens ho passem força bé, riem, deixem caure unes llagrimetes si cal i ens sentim agermanades per un interès comú: explicar històries, en prosa o en vers.
Últims relats de l'autor
- DILLUNS TRIST
- NO TOQUEU EL NOSTRE JOVENT
- TSUNAMI DEMOCRÀTIC
- JA HEM ESBORRAT EL CAMÍ DE TORNADA
- EL PINXO DE LA POBLA 3
- EL SETÈ DE CAVALLERIA
- HE D'ATURAR EL MÓN
- TU ETS EL MEU PIGMALIÓ
- DECLAREN ELS PIOLINS
- ANECDOTARI ESPERPÈNTIC DEL 20 -S
- EL JUDICI DE LA VERGONYA 2
- EL JUDICI DE LA VERGONYA
- CARME FORCADELL: UNA DONA ADMIRABLE
- EL MINISTRE TIQUIS MIQUIS
- PERÒ NO S'OBREN LES PRESONS