Cercador
EL SOMNI DE NADAL.
Un relat de: Antonio Mora VergésHi havia una vegada un regne on es practicava la ‘discriminació racial’ en contra de tothom que no penses, o que no parles, de la forma en que ho feien els que des de temps immemorial formaven part de la classe dominant.
La discriminació la patien molt especialment els que vivien a Catalunya, tenien les pitjors carreteres, el pitjor servei de trens, i quan es van imposar retallades socials, com a conseqüència de l’estultícia i la corrupció de les elits politiques que conformaven la classe dominant, va ser també Catalunya qui les va patir durant més temps, i de forma més dramàtica.
Els habitants de Catalunya van decidir democràticament que no volien continuar per més temps en aquell regne que els tractava de forma tant injusta.
La resposta van ser més retallades, més controls, més amenaces, i lluny del que es pensaven les elits politiques , el desig de deslliurar-se d’aquell jou tant pesat, creixia dia a dia.
Al mes de desembre es convocaven eleccions generals a tot el regne, i a banda dels partits democràtics de la perifèria, només hi havia un grup polític que deia reconèixer el dret de tots els pobles a decidir lliurement el seu futur.
El joc brut va assolir nivells insospitats, tot era vàlid per impedir que Catalunya assolis el seu somni de llibertat.
Finalment va arribar el dia de les eleccions.
Amb els tripijocs habituals, difunts que votaven, i emigrants que NO podien fer-ho inclosos, es van tancar les urnes amb un 89% de vots emesos, un nivell que no s’assolia des de l’època del sàtrapa que convocava els comicis en dia laborable, i obligava a les empreses a donar migdia de permís als treballadors per anar a votar.
Les elits politiques que conformaven la classe dominant, es fregaven les mans, donaven per suposat que la ciutadania ratificaria els seus excessos i fins entendria i perdonaria els incomptables casos de corrupció que s’amuntegaven als jutjats.
Els observadors internacionals van ser els garants – a contracor - de la pitjor derrota electoral de història de la humanitat, NI UN SOL MEMBRE ELECTE a les llistes de les elits politiques que conformaven la classe dominant!.
Es van obrir negociacions de forma immediata entre els guanyadors i els representants de Catalunya per tal que el procés es dugués a terme de forma ordenada i pacifica.
![](http://1.bp.blogspot.com/-8FOIi7eXocY/VlMfnt40FMI/AAAAAAAAYJM/mkC5RVVAQUk/s400/1%2Bllufa_barretina.jpg)
Si, si, és un conte, els miracles però existeixen, i el Nadal és un moment en el que tot pot succeir.
La discriminació la patien molt especialment els que vivien a Catalunya, tenien les pitjors carreteres, el pitjor servei de trens, i quan es van imposar retallades socials, com a conseqüència de l’estultícia i la corrupció de les elits politiques que conformaven la classe dominant, va ser també Catalunya qui les va patir durant més temps, i de forma més dramàtica.
Els habitants de Catalunya van decidir democràticament que no volien continuar per més temps en aquell regne que els tractava de forma tant injusta.
La resposta van ser més retallades, més controls, més amenaces, i lluny del que es pensaven les elits politiques , el desig de deslliurar-se d’aquell jou tant pesat, creixia dia a dia.
Al mes de desembre es convocaven eleccions generals a tot el regne, i a banda dels partits democràtics de la perifèria, només hi havia un grup polític que deia reconèixer el dret de tots els pobles a decidir lliurement el seu futur.
El joc brut va assolir nivells insospitats, tot era vàlid per impedir que Catalunya assolis el seu somni de llibertat.
Finalment va arribar el dia de les eleccions.
Amb els tripijocs habituals, difunts que votaven, i emigrants que NO podien fer-ho inclosos, es van tancar les urnes amb un 89% de vots emesos, un nivell que no s’assolia des de l’època del sàtrapa que convocava els comicis en dia laborable, i obligava a les empreses a donar migdia de permís als treballadors per anar a votar.
Les elits politiques que conformaven la classe dominant, es fregaven les mans, donaven per suposat que la ciutadania ratificaria els seus excessos i fins entendria i perdonaria els incomptables casos de corrupció que s’amuntegaven als jutjats.
Els observadors internacionals van ser els garants – a contracor - de la pitjor derrota electoral de història de la humanitat, NI UN SOL MEMBRE ELECTE a les llistes de les elits politiques que conformaven la classe dominant!.
Es van obrir negociacions de forma immediata entre els guanyadors i els representants de Catalunya per tal que el procés es dugués a terme de forma ordenada i pacifica.
![](http://1.bp.blogspot.com/-8FOIi7eXocY/VlMfnt40FMI/AAAAAAAAYJM/mkC5RVVAQUk/s400/1%2Bllufa_barretina.jpg)
Si, si, és un conte, els miracles però existeixen, i el Nadal és un moment en el que tot pot succeir.
Comentaris
-
molt bo[Ofensiu]montserrat vilaró berenguer | 26-11-2015 | Valoració: 10
Es ben be així
Montse
l´Autor
![Foto de perfil de Antonio Mora Vergés Foto de perfil de Antonio Mora Vergés](/imatges_autors/81299.jpg?rnd=1011300660)
6933 Relats
1205 Comentaris
5548921 Lectures
Valoració de l'autor: 9.72
Biografia:
Antonio Mora Vergés, l'Argentera 1951, col·laborador del setmanari La Forja de Castellar del Vallès, Nova Tarrega, de Tàrrega , Diari de Sabadell, La Tosca de Moià, El Balcó de Montserrat de Vacarisses.Editor del blog :
coneixercatalunya.blogspot.com ,
col·laborador de les pàgines web www.guimera.info, i els diàris digitals de : www.moianes.net
http://www.naciodigital.cat/manresainfo/
http://www.naciodigital.cat/llusanes/
http://www.naciodigital.cat/elripolles/
http://www.baixllobregatdigital.cat/
e.mail mora.a@guimera.info
e.mail amora@moianes.net
email guimera.mora@gmail.com
Últims relats de l'autor
- IN MEMORIAM. JOAN BAPTISTA FRANCESC ANTONI ESCOFET PALAU. UN CADAQUESENC QUE S’ESTIMAVA EL LLOC ON VA NÈIXER.
- EL PARK GÜELL. DEL SOMNI AL MALSON.
- IN MEMORIAM. ESGLÉSIA DE SANTA MARTA A LA RIERA DE SANT JOAN. LA BARCELONA QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- TENIU DADES DE L’AUTOR DE LA CAPELLA DEL FOSSAR DE MONTESQUIU ADVOCADA AL CRIST DE LA BONA MORT?. OSONA.
- CAPELLA DE SANT JAUME DEL CARCS /CARDS. SANT PERE DE RIBES. EL GARRAF
- L’ESGLÉSIA QUE RETRATAVA MOSSÈN EDUARD ROYO CRESPO A CUBELLS, ERA SANT BARTOMEU DE PUGIS?. LA NOGUERA.
- QUINA ADVOCAVIÓ TENIA LA CAPELLA DE LA CASA DE FRANCESC BURÉS REGORDOSA?. BARCELONA
- TENIU IMATGES DE LA IMATGE DE LA MAREDEDÉU DEL PRAT I DEL INTERIOR DE LA SEVA CAPELLA?. SANT JOAN DE LES ABADESSES. EL RIPOLLÈS
- QUINA ADVOCACIÓ TÉ O TENIA L’ERMITA DEL BALIS?. SANT VICENÇ DE MONTALT. EL MARESME
- LA CONFISCADA CASA DEL DR. RICARD MARTÍ MARTÍ A SANT ANDREU DE LLAVANERES.
- HISTÒRIES DEL PAIS ORIENTAL
- IN MEMORIAM. LA TORRE QUE RETRATAVA EL JOSEP SALVANY BLANCH, ERA LA TORRE MACIÀ? . EL CANET DE MAR QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- SANTUARI DE NÚRIA. OBRA CABDAL DEL JOSEP DANÉS TORRAS. EL RIPOLLÈS
- IN MEMORIAM DE SANTA MADRONA A SANT GENIS DELS AGUDELLS. BARCELONA
- ROSES DE NADAL AL MAIG. POTSER SI QUE HI HA UN CANVI CLIMÀTIC, OI?.