Cercador
EL SOBIRÀ DE LA SANTA CREU D’HORTA. OSOR. LA SELVA
Un relat de: Antonio Mora VergésEl camí des d’ Osor – practicable amb qualsevol vehicle, posant-hi la màxima atenció – fa justícia a la denominació de la comarca.
Tradicionalment la principal font econòmica de la propietat del Sobirà, dit en ocasions de la Santa Creu i/o de la Santa Creu d’Horta, ha estat la fusta de castanyer, amb la qual es feien els cèrcols de les bótes i, actualment, les perxes per a mobles.
El llinatge original dels Sobirà ( es cognominaven així ) es va extingir a principis del segle XVIII (1716).
Els àrabs anomenaren aquest terme al-auzur ‘ les torres enlairades’, i val a dir que l’encertaven plenament – amb segles d’anticipació - pel que fa a la torre del Sobirà.
![](http://4.bp.blogspot.com/-m-qqdBBWqbY/UdZ2QvBKTNI/AAAAAAAAL94/sd7SxkjZM_w/s400/IMG_6974.JPG)
No hi havia ningú – llevat dels gossos – i ens limitàvem a retratar – des d’una posició no gaire bona – la casa que feia servir sovint en els seus films , Joaquim Jordà i Català (Santa Coloma de Farners, la Selva, 1935 - Barcelona, 2006 ).
Ens agradaria saber el mestre d’obres i/o l’arquitecte que aixecava aquest edifici, sou pregats de fer-nos-ho saber a l’email coneixercatalunya@gmail.com
Quan l’agricultura era la primera activitat econòmica del país – no fa tant de temps - , aquesta era una de les ‘grans cases de Catalunya’.Si voleu saber qui són / els més rics d'aquesta terra, / són el Vilar de Sant Boi, / el Sobirà de Santa Creu, / el Noguer de Segueró / i l'Espona de SaderraLlegia que mossèn Pere – ens agradarà tenir noticia dels cognoms, i el lloc
i data de naixement i traspas a l’email castellardiari@gmail.com - , que va
ser l’últim rector de Santa Creu d’Horta, no tenia majordoma i el propietari
del Sobirà el convidà a viure a l’esmentada casa.
D’aquesta manera, «el col·legi que es feia allà baix es feia en aquí dalt»,
en una habitació on es traslladaren les taules, els pupitres i la pissarra de
la rectoria. És a dir, tenia l’escola a casa seva. Eren una vintena d’alumnes
de masoveries de la Santa Creu d’Horta i de Santa Margarida de Vallors, d’on
mossèn Pere també era rector. Les classes començaven a les onze del matí,
perquè els alumnes que feien dues hores de camí tinguessin temps d’arribar, i
s’acabaven a les tres de la tarda.
L’era del Sobirà era el pati. Utilitzaven llibres i mossèn Pere, que també
feia classes a l’escola parroquial de Sant Hilari Sacalm, «algunes coses d’aquí
les homologava amb les d’allà» i en els últims anys ensenyava francès i
mecanografia.
https://raco.cat/index.php/QuadernsSelva/article/view/64757/123256
https://algunsgoigs.blogspot.com/2019/07/goigs-sant-bernat-el-sobira-de-santa.html?m=0
Fer un tomb per la Catalunya Vella i Bella, és molt recomanable, i us farà evident que en la llengua catalana anterior al genocidi de 1714, es feia servir l’article salat, i no EL, LA, LOS, LAS que ens imposaven a sang i foc els nostres veïns/botxins, com també allò de BAIX i ALT – enlloc de sobirà i jussà – que ha fet dissortadament fortuna en el món polític i administratiu, i fins en alguns sectors ‘culturals’Poseu la comarca de la Selva a la vostra agenda.
Tradicionalment la principal font econòmica de la propietat del Sobirà, dit en ocasions de la Santa Creu i/o de la Santa Creu d’Horta, ha estat la fusta de castanyer, amb la qual es feien els cèrcols de les bótes i, actualment, les perxes per a mobles.
El llinatge original dels Sobirà ( es cognominaven així ) es va extingir a principis del segle XVIII (1716).
Els àrabs anomenaren aquest terme al-auzur ‘ les torres enlairades’, i val a dir que l’encertaven plenament – amb segles d’anticipació - pel que fa a la torre del Sobirà.
No hi havia ningú – llevat dels gossos – i ens limitàvem a retratar – des d’una posició no gaire bona – la casa que feia servir sovint en els seus films , Joaquim Jordà i Català (Santa Coloma de Farners, la Selva, 1935 - Barcelona, 2006 ).
Ens agradaria saber el mestre d’obres i/o l’arquitecte que aixecava aquest edifici, sou pregats de fer-nos-ho saber a l’email coneixercatalunya@gmail.com
Quan l’agricultura era la primera activitat econòmica del país – no fa tant de temps - , aquesta era una de les ‘grans cases de Catalunya’.Si voleu saber qui són / els més rics d'aquesta terra, / són el Vilar de Sant Boi, / el Sobirà de Santa Creu, / el Noguer de Segueró / i l'Espona de SaderraLlegia que mossèn Pere – ens agradarà tenir noticia dels cognoms, i el lloc
i data de naixement i traspas a l’email castellardiari@gmail.com - , que va
ser l’últim rector de Santa Creu d’Horta, no tenia majordoma i el propietari
del Sobirà el convidà a viure a l’esmentada casa.
D’aquesta manera, «el col·legi que es feia allà baix es feia en aquí dalt»,
en una habitació on es traslladaren les taules, els pupitres i la pissarra de
la rectoria. És a dir, tenia l’escola a casa seva. Eren una vintena d’alumnes
de masoveries de la Santa Creu d’Horta i de Santa Margarida de Vallors, d’on
mossèn Pere també era rector. Les classes començaven a les onze del matí,
perquè els alumnes que feien dues hores de camí tinguessin temps d’arribar, i
s’acabaven a les tres de la tarda.
L’era del Sobirà era el pati. Utilitzaven llibres i mossèn Pere, que també
feia classes a l’escola parroquial de Sant Hilari Sacalm, «algunes coses d’aquí
les homologava amb les d’allà» i en els últims anys ensenyava francès i
mecanografia.
https://raco.cat/index.php/QuadernsSelva/article/view/64757/123256
https://algunsgoigs.blogspot.com/2019/07/goigs-sant-bernat-el-sobira-de-santa.html?m=0
Fer un tomb per la Catalunya Vella i Bella, és molt recomanable, i us farà evident que en la llengua catalana anterior al genocidi de 1714, es feia servir l’article salat, i no EL, LA, LOS, LAS que ens imposaven a sang i foc els nostres veïns/botxins, com també allò de BAIX i ALT – enlloc de sobirà i jussà – que ha fet dissortadament fortuna en el món polític i administratiu, i fins en alguns sectors ‘culturals’Poseu la comarca de la Selva a la vostra agenda.
l´Autor
![Foto de perfil de Antonio Mora Vergés Foto de perfil de Antonio Mora Vergés](/imatges_autors/81299.jpg?rnd=32749206)
6933 Relats
1205 Comentaris
5548921 Lectures
Valoració de l'autor: 9.72
Biografia:
Antonio Mora Vergés, l'Argentera 1951, col·laborador del setmanari La Forja de Castellar del Vallès, Nova Tarrega, de Tàrrega , Diari de Sabadell, La Tosca de Moià, El Balcó de Montserrat de Vacarisses.Editor del blog :
coneixercatalunya.blogspot.com ,
col·laborador de les pàgines web www.guimera.info, i els diàris digitals de : www.moianes.net
http://www.naciodigital.cat/manresainfo/
http://www.naciodigital.cat/llusanes/
http://www.naciodigital.cat/elripolles/
http://www.baixllobregatdigital.cat/
e.mail mora.a@guimera.info
e.mail amora@moianes.net
email guimera.mora@gmail.com
Últims relats de l'autor
- IN MEMORIAM. JOAN BAPTISTA FRANCESC ANTONI ESCOFET PALAU. UN CADAQUESENC QUE S’ESTIMAVA EL LLOC ON VA NÈIXER.
- EL PARK GÜELL. DEL SOMNI AL MALSON.
- IN MEMORIAM. ESGLÉSIA DE SANTA MARTA A LA RIERA DE SANT JOAN. LA BARCELONA QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- TENIU DADES DE L’AUTOR DE LA CAPELLA DEL FOSSAR DE MONTESQUIU ADVOCADA AL CRIST DE LA BONA MORT?. OSONA.
- CAPELLA DE SANT JAUME DEL CARCS /CARDS. SANT PERE DE RIBES. EL GARRAF
- L’ESGLÉSIA QUE RETRATAVA MOSSÈN EDUARD ROYO CRESPO A CUBELLS, ERA SANT BARTOMEU DE PUGIS?. LA NOGUERA.
- QUINA ADVOCAVIÓ TENIA LA CAPELLA DE LA CASA DE FRANCESC BURÉS REGORDOSA?. BARCELONA
- TENIU IMATGES DE LA IMATGE DE LA MAREDEDÉU DEL PRAT I DEL INTERIOR DE LA SEVA CAPELLA?. SANT JOAN DE LES ABADESSES. EL RIPOLLÈS
- QUINA ADVOCACIÓ TÉ O TENIA L’ERMITA DEL BALIS?. SANT VICENÇ DE MONTALT. EL MARESME
- LA CONFISCADA CASA DEL DR. RICARD MARTÍ MARTÍ A SANT ANDREU DE LLAVANERES.
- HISTÒRIES DEL PAIS ORIENTAL
- IN MEMORIAM. LA TORRE QUE RETRATAVA EL JOSEP SALVANY BLANCH, ERA LA TORRE MACIÀ? . EL CANET DE MAR QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- SANTUARI DE NÚRIA. OBRA CABDAL DEL JOSEP DANÉS TORRAS. EL RIPOLLÈS
- IN MEMORIAM DE SANTA MADRONA A SANT GENIS DELS AGUDELLS. BARCELONA
- ROSES DE NADAL AL MAIG. POTSER SI QUE HI HA UN CANVI CLIMÀTIC, OI?.