Cercador
Eclipsi
Un relat de: Frida/NúriaNoranta en té;
aferrats a les cames,
als braços i als palmells.
Al pensament.
Noranta n'ha fet;
sense amics,
perquè ja han deixat la vida,
ni fills que ja no hi van.
Per descuit.
Passant setmanes;
en aquest jardí sense flors,
oblidat d'amor.
D'esperances.
Tenen cura d'ella,
la netegen, l'alimenten,
l'ajeuen i l'asseuen.
Tal com cal.
Noranta anys de presses;
de donar i no guardar,
d'estimar i no estimar,
de viure sense adonar-se'n.
Asseguda al balancí,
envoltada de gent desconeguda.
Boca tancada, pensativa.
Pansida.
Comentaris
-
amb senzillesa[Ofensiu]ANEROL | 29-10-2007 | Valoració: 10
un versos de respecte a la vellesa i una realitat en la nostra societat
-
Quaranta cinc a cada cama...[Ofensiu]onatge | 22-10-2007 | Valoració: 10
Suposo que arribar a aquesta edat i en l'estat personal i el del voltant..., és una mica trist. Com dius tu (Envoltada de gent desconeguda...). Sense una mà que t'acaroni amb amor. Sense una paraula per fer viure un petit diàleg...
El poema m'agrada, llàstima que hi hagi la realitat que l'hagi fet possible...
salut, onatge
Valoració mitja: 10
l´Autor
![Foto de perfil de Frida/Núria Foto de perfil de Frida/Núria](/imatges_autors/413061.jpg?rnd=403311958)
13 Relats
54 Comentaris
16772 Lectures
Valoració de l'autor: 9.87
Biografia:
M'apassiona escriure sobretot poesia i relat curt. A vegades n'escric i compartir-los em fa feliç.Escrivint aquí, hi he passat molts bons moments. Hi tenia penjats un munt de relats, però un dia vaig fer neteja i ara me'n penedeixo.
Tinc dos llibrets publicats, cosa que no vol dir que sigui escriptora, però sí que m'hagués agradat ser-ho.
He treballat durant molts anys en el camp de la Salut.
Les meves aficions han anat canviant al llarg del temps, però gairebé totes han estat al costat de l'art. Provablement algun avantpassat meu era artista i ho desconec.
Actualment faig collage, però mai he oblidat els anys en que participava en els Reptes del fòrum. No guanyava mai, però fer-ho em captivava i aprenia a escriure en català cada cop millor, ja que en l’època escolar em va ser vetat.
De tant en tant us vinc a fer una visita, llavors la meva sang braveja per tornar a pujar aquesta barca.
Gràcies a tots els que em llegiu.