Cercador
CORDA FLUIXA
Un relat de: Endevina'mCreus que camines, però diries que voles
On no hi ha límits pel somni.
Recorres senders insegurs, imaginats,
Dalt d’un no res fràgil, voluble,
A l’espai vel•leïtós de l’immediat.
Fent passes mudadisses i delicades que
Liquiden expectatives intangibles,
Úniques. Relacions que viuen en el dubte
Iniciat en la línia del recel per no caure en
Xarxes intangibles que es teixeixen tot conreant
Amors per un àngel traïdor, un príncep desposseït.
Comentaris
-
Un acròstic...[Ofensiu]free sound | 02-04-2012 | Valoració: 10
... d’acròbata,
funambulista dels mots.
Un bonic poema,
on hi ha somnis per tots!
Gràcies per les teves paraules.
-
N’hi ha molts, [Ofensiu]Xantalam | 23-02-2012
de prínceps desposseïts, i de lladres traïdors, per desgràcia de tots. Enhorabona pel poema, es ben bonic.
-
dedicatoria[Ofensiu]Endevina'm | 23-01-2012
Repassant ara el poema i com veig qie parla de un princep, que també podria ser un duc, li dedico el poema a tots els "mangantes" d'aquest país nostre.
Lluís
l´Autor
![Foto de perfil de Endevina'm Foto de perfil de Endevina'm](/imatges_autors/850301.jpg?rnd=1226680281)
69 Relats
288 Comentaris
53934 Lectures
Valoració de l'autor: 9.92
Biografia:
Una lluna plena que s'amaga entre boires, així és el meu petit món.No soc ningú, no tinc cap carrera, tanmateix, observant el món i a la gent mai no he deixat de córrer, pas a pas, dia a dia.
Alguna vegada vaig jugar-hi, als reptes, i algunes vegades tenen premi.
El podeu llegir a "Pseudo Vital"
![pseudovital](http://i891.photobucket.com/albums/ac115/rinxol/th_processC3B3demonC3ADaca2.jpg)
Processó demoníaca, de rnbonet.
Quan vaig obrir aquest perfil volia que sols fos de poesia, de renglons curts, com en diuen alguns, però no sempre es pot controlar allò que fas, i vaig utilitzar-lo per fer microrelats, i vaig acabar per esborrar els poemes aquí publicats, ara no sé si tots. Això no obstant, vull tornar a la poesia, en aquest perfil, i deixar que l'homefosc faci les petites històries en un altre lloc, que potser tinc més perfils, i no sempre ho dic.
Els poemes i escrits que aquí llegireu estan penjats a matadegolla, sense revisió, gairebé. Si algun dia me'ls repenso, potser no els podreu llegir aquí, però seran fills del mateix estil i el mateix sentiment.
In memoriam...
Un dia vaig voler donar veu al Lluís, i ara li dic; gràcies, Lluís, per tot.
Ara ja pots descansar...
Sota l'ombra obscura
d'un germà perdut
en el silenci etern
de la foscor muda,
he volgut caminar
passes que no són les meves.
Però el camí m'ha mostrat
que si vols tenir un bon rodatge
les botes que calces
han de ser les teves.
Fent via, sé que arribaré
on mai hauria somiat.
Deixa't de manies
de paraules estèrils.
Caminar junts requereix un esforç,
pensar no és tan fàcil.
No miris enrere
sols trobaràs allò
que a cada moment necessitis,
però no cada moment és el millor
per mirar enrere.
Camina amb mi,
no contra mi,
i jo caminaré amb tu,
no contra tu.
I si ho volem, els dos,
veure'm que
sense gaire esforç,
junts podem fer el camí.
F.
I que l'homefosc em perdoni, no fos cas que la seva faceta fetillera conciliar em caigui a sobre amb tota la seva força mitològica.
Endavant #concilifetiller!!