Cercador
Collir flors a la mar
Un relat de: Dolça ParvatiReplegar-te com sal sublimada
Des dels vapors nostàlgics
Dels meus porus ara solitaris.
Collir-te a tu, com flor de mar
Oberta, oferta amb la primera llum diürna,
Sol primerenc, capoll eclosionat
Vora el meu tacte sense frec.
Collir-te els ulls d'immensa mar,
Inabastables de joia dissolta
Entre bromera i algues.
Celebrar-te a la fi, tan submergida
Que ja no sé si sóc sal, tu, mar, alga o dona.
Comentaris
-
La sal de la terra[Ofensiu]franz appa | 28-08-2008
De vegades penso que la sal, a la terra, és la nostàlgia que la part sòlida de la superfície del planeta (la minoritària, per cert), és la nostàlgia que aquesta part sent per la resta, l'altra, la majoritària. I que en definitiva l'enyora, l'estima, i la tem. I per l'altyra banda, la sal al mar és el residu d'aquest amor sòlid iperò distant i espaordit.
O penso, potser evocat per Maria Mercè Marçal, que la sal és l'etern femení, l'essència de la part femenina de l'espècie (la majoritària, per cert) que ens falta al pol masculí, residu de la costella que ens va ser un dia arrabassada.
Aquest poema és d'una elegància sublim, una bellesa total. Una collita d'"ulls d'immensa mar".
Un regal, vaja.
Petons,
franz
l´Autor
![Foto de perfil de Dolça Parvati Foto de perfil de Dolça Parvati](/imatges_autors/594048.jpg?rnd=162549025)
70 Relats
369 Comentaris
90297 Lectures
Valoració de l'autor: 9.90
Últims relats de l'autor
- Adéu a la petita Sílvia
- Iniciàtica
- Evocació d'una rutina
- Instants sagrats
- La Melofalla
- Seguidilles de la brisa
- Consells per a ningú
- Petita estança
- El que en realitat compta
- On germina l'amor
- Cor de paper i escletxa
- La maniobra de Heimlich
- El somni d'Alícia
- El cicle de satisfacció de les necessitats
- Tot s'ha fet gran