Cercador
CENTRE D’INTERPRETACIÓ DEL ROMANTICISME MANUEL DE CABANYES I BALLESTER.
Un relat de: Antonio Mora VergésEns arribàvem fins a Masia de Cabanyes, al terme de Vilanova i la Geltrú, a la comarca del Garraf, la Maria Jesús Lorente Ruiz, i l’Antonio Mora Vergés.
Pertany al Consell Comarcal del Garraf i és un espai on es fan actes culturals, lúdics, així com cerimònies diverses: casaments civils, banquets, trobades.
Alberga el Centre d'Interpretació del Romanticisme ; Manuel de Cabanyes i Ballester (Vilanova i la Geltrú, 27 de gener de 1808 - 16 d'agost de 1833).
![](http://2.bp.blogspot.com/-Q6q_fgISKpE/Ulms6hwr0VI/AAAAAAAAbhk/RXS_WmWvlnA/s320/IMG_8007.JPG)
Es tracta d'un gran edifici neoclàssic de planta rectangular, amb planta baixa, principal i pis superior. Es troba situada en un nivell més alt que el del terreny que l'envolta, ja que es troba aixecada per un sòcol davanter.
L'accés es fa per una escala lateral. La façana principal, de composició simètrica i de llenguatge clàssic. És dividida verticalment en tres paraments llisos per pilastres de maó vist amb capitells jònics on totes les obertures són rectangulars.
![](http://3.bp.blogspot.com/-0n71XV2NrLA/UlmtMi43bWI/AAAAAAAAbhs/mQxlo06jbp8/s320/IMG_8006.JPG)
Les tres façanes secundàries són recorregudes per un cos de planta baixa i galeria superior d'arcs de mig punt.
![](http://1.bp.blogspot.com/-WYjUNTNnqyQ/UlmtePmA-VI/AAAAAAAAbh0/RJrpy3NYtxI/s320/IMG_8008.JPG)
L'interior de la planta baixa ha estat molt modificat. A la planta baixa s'obren la porta principal, amb bastiment de pedra, i dues finestres a cada costat. La planta principal presenta un balcó central i quatre finestres balconeres. Al pis superior hi ha cinc obertures, la central tapiada. La planta principal conserva la distribució original i part de l'ambientació.
L'origen històric de Can ( recordem que aquest tractament ‘ can’ en llengua catalana, implica respecte, alhora també però, distància en el tracte, i fins ‘fredor cortès’ ) Cabanyes cal cercar-lo en el matrimoni de Llorenç de Cabanyes i Bret, originari d’ Argentona, a la comarca del Maresme, amb Margarida Fuster, pubilla de Josep Fuster del Cantó dels afores de Vilanova, l'any 1755. Josep Fuster i Llorenç de Cabanyes fundaren una societat de compravenda de finques que actuava amb la denominació Fuster i Cabanyes.
L’any 1790 l'hereu Llorenç de Cabanyes i Fuster ( Vilanova i la Geltrú, Garraf, 1756? —Vilanova i la Geltrú, Garraf, 1814 ), que s’havia format al col•legi de nobles de l’abadia de Sorese (Llenguadoc); i que exercia amb gran èxit com fabricant d’aiguardent, comerciant principalment amb Nàpols i amb l’Amèrica del Sud. comprà la finca de can Parellada a Josep de Llupià i de Marimon (mort el 1771), cinquè marquès de Llupià, senyor de Gallifa i Rocacrespa, que fou el darrer de la seva línia.
Vuit anys més tard, a l'indret on hi havia el vell casal, que fou enderrocat, hom construí la nova casa de gust italià de criteris estètics del neoclassicisme - el total de les obres va assolir la xifra de 30.000 lliures - que ha arribat als nostres dies; no trobava cap dada del mestre d’obres i/o arquitecte autor d’aquest edifici. Sou pregats de fer les vostres aportacions al’email coneixercatalunya@gmail.com
Llorenç de Cabanyes i Fuster, que l’any 1805 obtingué privilegi de noble del Principat , fou pare de Josep Antoni, de Joaquim i de Manuel de Cabanyes i Ballester
Visqué aquí fins a la seva prematura mort el poeta preromàntic Manuel de Cabanyes i Ballester (1808-1833). Durant molt de temps s'hi conservà la seva cambra mortuòria.
Els anys 1836-1840 la casa va ser abandonada amb motiu de la Primera Guerra Carlina,se’n tapiaren portes i finestres, que romangueren d'aquesta manera fins a final de la guerra el 1840, moment en què la família s'hi tornà a instal•lar.
Posteriorment, hi habità el pintor Alexandre de Cabanyes i Marquès (1877-1972), molt vinculat als Quatre Gats de Barcelona en els primers anys del segle XX.
L'any 1976 la finca i la masia Cabanyes van passar a ser propietat municipal.
L’any 1984 s'hi van fer obres de remodelació interna per a museu i edifici Público cultural, d'acord amb el projecte dels arquitectes Moisés Gallego i Francisco Fernández.
Actualment estan ubicades a la Masia d'en Cabanyes les oficines institucionals i els serveis tècnics d'Ensenyament, Joventut, Promoció Econòmica, Serveis Generals, Cultura i Patrimoni, Comunicació, Participació i Gerència del Consell Comarcal del Garraf.
Pertany al Consell Comarcal del Garraf i és un espai on es fan actes culturals, lúdics, així com cerimònies diverses: casaments civils, banquets, trobades.
Alberga el Centre d'Interpretació del Romanticisme ; Manuel de Cabanyes i Ballester (Vilanova i la Geltrú, 27 de gener de 1808 - 16 d'agost de 1833).
Es tracta d'un gran edifici neoclàssic de planta rectangular, amb planta baixa, principal i pis superior. Es troba situada en un nivell més alt que el del terreny que l'envolta, ja que es troba aixecada per un sòcol davanter.
L'accés es fa per una escala lateral. La façana principal, de composició simètrica i de llenguatge clàssic. És dividida verticalment en tres paraments llisos per pilastres de maó vist amb capitells jònics on totes les obertures són rectangulars.
Les tres façanes secundàries són recorregudes per un cos de planta baixa i galeria superior d'arcs de mig punt.
L'interior de la planta baixa ha estat molt modificat. A la planta baixa s'obren la porta principal, amb bastiment de pedra, i dues finestres a cada costat. La planta principal presenta un balcó central i quatre finestres balconeres. Al pis superior hi ha cinc obertures, la central tapiada. La planta principal conserva la distribució original i part de l'ambientació.
L'origen històric de Can ( recordem que aquest tractament ‘ can’ en llengua catalana, implica respecte, alhora també però, distància en el tracte, i fins ‘fredor cortès’ ) Cabanyes cal cercar-lo en el matrimoni de Llorenç de Cabanyes i Bret, originari d’ Argentona, a la comarca del Maresme, amb Margarida Fuster, pubilla de Josep Fuster del Cantó dels afores de Vilanova, l'any 1755. Josep Fuster i Llorenç de Cabanyes fundaren una societat de compravenda de finques que actuava amb la denominació Fuster i Cabanyes.
L’any 1790 l'hereu Llorenç de Cabanyes i Fuster ( Vilanova i la Geltrú, Garraf, 1756? —Vilanova i la Geltrú, Garraf, 1814 ), que s’havia format al col•legi de nobles de l’abadia de Sorese (Llenguadoc); i que exercia amb gran èxit com fabricant d’aiguardent, comerciant principalment amb Nàpols i amb l’Amèrica del Sud. comprà la finca de can Parellada a Josep de Llupià i de Marimon (mort el 1771), cinquè marquès de Llupià, senyor de Gallifa i Rocacrespa, que fou el darrer de la seva línia.
Vuit anys més tard, a l'indret on hi havia el vell casal, que fou enderrocat, hom construí la nova casa de gust italià de criteris estètics del neoclassicisme - el total de les obres va assolir la xifra de 30.000 lliures - que ha arribat als nostres dies; no trobava cap dada del mestre d’obres i/o arquitecte autor d’aquest edifici. Sou pregats de fer les vostres aportacions al’email coneixercatalunya@gmail.com
Llorenç de Cabanyes i Fuster, que l’any 1805 obtingué privilegi de noble del Principat , fou pare de Josep Antoni, de Joaquim i de Manuel de Cabanyes i Ballester
Visqué aquí fins a la seva prematura mort el poeta preromàntic Manuel de Cabanyes i Ballester (1808-1833). Durant molt de temps s'hi conservà la seva cambra mortuòria.
Els anys 1836-1840 la casa va ser abandonada amb motiu de la Primera Guerra Carlina,se’n tapiaren portes i finestres, que romangueren d'aquesta manera fins a final de la guerra el 1840, moment en què la família s'hi tornà a instal•lar.
Posteriorment, hi habità el pintor Alexandre de Cabanyes i Marquès (1877-1972), molt vinculat als Quatre Gats de Barcelona en els primers anys del segle XX.
L'any 1976 la finca i la masia Cabanyes van passar a ser propietat municipal.
L’any 1984 s'hi van fer obres de remodelació interna per a museu i edifici Público cultural, d'acord amb el projecte dels arquitectes Moisés Gallego i Francisco Fernández.
Actualment estan ubicades a la Masia d'en Cabanyes les oficines institucionals i els serveis tècnics d'Ensenyament, Joventut, Promoció Econòmica, Serveis Generals, Cultura i Patrimoni, Comunicació, Participació i Gerència del Consell Comarcal del Garraf.
l´Autor
![Foto de perfil de Antonio Mora Vergés Foto de perfil de Antonio Mora Vergés](/imatges_autors/81299.jpg?rnd=1265130388)
6933 Relats
1205 Comentaris
5548921 Lectures
Valoració de l'autor: 9.72
Biografia:
Antonio Mora Vergés, l'Argentera 1951, col·laborador del setmanari La Forja de Castellar del Vallès, Nova Tarrega, de Tàrrega , Diari de Sabadell, La Tosca de Moià, El Balcó de Montserrat de Vacarisses.Editor del blog :
coneixercatalunya.blogspot.com ,
col·laborador de les pàgines web www.guimera.info, i els diàris digitals de : www.moianes.net
http://www.naciodigital.cat/manresainfo/
http://www.naciodigital.cat/llusanes/
http://www.naciodigital.cat/elripolles/
http://www.baixllobregatdigital.cat/
e.mail mora.a@guimera.info
e.mail amora@moianes.net
email guimera.mora@gmail.com
Últims relats de l'autor
- IN MEMORIAM. JOAN BAPTISTA FRANCESC ANTONI ESCOFET PALAU. UN CADAQUESENC QUE S’ESTIMAVA EL LLOC ON VA NÈIXER.
- EL PARK GÜELL. DEL SOMNI AL MALSON.
- IN MEMORIAM. ESGLÉSIA DE SANTA MARTA A LA RIERA DE SANT JOAN. LA BARCELONA QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- TENIU DADES DE L’AUTOR DE LA CAPELLA DEL FOSSAR DE MONTESQUIU ADVOCADA AL CRIST DE LA BONA MORT?. OSONA.
- CAPELLA DE SANT JAUME DEL CARCS /CARDS. SANT PERE DE RIBES. EL GARRAF
- L’ESGLÉSIA QUE RETRATAVA MOSSÈN EDUARD ROYO CRESPO A CUBELLS, ERA SANT BARTOMEU DE PUGIS?. LA NOGUERA.
- QUINA ADVOCAVIÓ TENIA LA CAPELLA DE LA CASA DE FRANCESC BURÉS REGORDOSA?. BARCELONA
- TENIU IMATGES DE LA IMATGE DE LA MAREDEDÉU DEL PRAT I DEL INTERIOR DE LA SEVA CAPELLA?. SANT JOAN DE LES ABADESSES. EL RIPOLLÈS
- QUINA ADVOCACIÓ TÉ O TENIA L’ERMITA DEL BALIS?. SANT VICENÇ DE MONTALT. EL MARESME
- LA CONFISCADA CASA DEL DR. RICARD MARTÍ MARTÍ A SANT ANDREU DE LLAVANERES.
- HISTÒRIES DEL PAIS ORIENTAL
- IN MEMORIAM. LA TORRE QUE RETRATAVA EL JOSEP SALVANY BLANCH, ERA LA TORRE MACIÀ? . EL CANET DE MAR QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- SANTUARI DE NÚRIA. OBRA CABDAL DEL JOSEP DANÉS TORRAS. EL RIPOLLÈS
- IN MEMORIAM DE SANTA MADRONA A SANT GENIS DELS AGUDELLS. BARCELONA
- ROSES DE NADAL AL MAIG. POTSER SI QUE HI HA UN CANVI CLIMÀTIC, OI?.