Cercador
CASTELL DE LLAGOSTERA. EL GIRONÈS.
Un relat de: Antonio Mora VergésMdolors Dalmau Puig em preguntava si coneixia Llagostera, topònim d’origen incert ; en la documentació antiga Locustaria (Segle IX), potser derivat del llatí LACUS ‘llac’.
Li feia seguir un enllaç sobre almenys una de les escoles anteriors a la dictadura franquista que hi havia a la població.
http://totsonpuntsdevista.blogspot.com.es/2015/07/escola-lacustaria-llagostera-el-girones.html
I, el dijous 17.09.2015 tenia ocasió de pujar fins a la Plaça de l’església, que retratava, com també al Josep Olivé Escarré, davant les restes del que fou Castell termenat, documentat des de l’any 1288.
![](http://1.bp.blogspot.com/-iXFuaoNie9o/VfvaiuXTrSI/AAAAAAAAmdo/pmxleGBegvc/s400/IMG_4885.JPG)
En començar el segle XI la comtessa Ermessendis, vídua del comte de Barcelona Ramon Borrell, féu restitució, al bisbe de Girona, de diverses possessions, entre les quals "Sti. Felicis de Locustaria". Consta que el 1266 l'Infant Pere reconegué a la seva muller que, per raó de l'esponsalici, li havia assignat la vila de Llagostera. El 1288, el rei Alfons el Franc va vendre, a carta de gràcia, el castell de Llagostera al vescomte Dalmau de Rocabertí. El 1315, Guerau de Rocabertí gaudia les rendes del lloc, bé que el castell seguia en el patrimoni reial. El 1324, el rei Jaume III donà Llagostera a Ot de Montcada, iniciant el domini montcadí sobre el lloc. El 1375, Pere el Cerimoniós erigí Llagostera en baronia, a favor de Gastó de Montcada. En morir Roger de Montcada, al segle XV, el castell passà als Cruïlles, per parentiu i després als Lanuza.
La descripció de patrimoni Gencat, ens diu que en resten únicament dues torres massisses unides per un pany de muralla davant l'església.
Es tractava d'una gran fortalesa que pot tenir el seu origen en habitatges i defenses iberes, romanes o visigòtiques.
El primitiu castell dels comtes de Barcelona passà a convertir-se als segles XIV-XV en un poderós conjunt fortificat amb dos o tres recintes emmurallats i vàries torres, de les que encara es conserven dos. El material de construcció foren les sorrenques dures i els granits, més o menys afilerats.
Esperem tenir ocasió de conèixer personalment a la Mdolors Dalmau Puig.
Ens agradarà rebre les vostres aportacions a l’email coneixercatalunya@gmail.com
Li feia seguir un enllaç sobre almenys una de les escoles anteriors a la dictadura franquista que hi havia a la població.
http://totsonpuntsdevista.blogspot.com.es/2015/07/escola-lacustaria-llagostera-el-girones.html
I, el dijous 17.09.2015 tenia ocasió de pujar fins a la Plaça de l’església, que retratava, com també al Josep Olivé Escarré, davant les restes del que fou Castell termenat, documentat des de l’any 1288.
En començar el segle XI la comtessa Ermessendis, vídua del comte de Barcelona Ramon Borrell, féu restitució, al bisbe de Girona, de diverses possessions, entre les quals "Sti. Felicis de Locustaria". Consta que el 1266 l'Infant Pere reconegué a la seva muller que, per raó de l'esponsalici, li havia assignat la vila de Llagostera. El 1288, el rei Alfons el Franc va vendre, a carta de gràcia, el castell de Llagostera al vescomte Dalmau de Rocabertí. El 1315, Guerau de Rocabertí gaudia les rendes del lloc, bé que el castell seguia en el patrimoni reial. El 1324, el rei Jaume III donà Llagostera a Ot de Montcada, iniciant el domini montcadí sobre el lloc. El 1375, Pere el Cerimoniós erigí Llagostera en baronia, a favor de Gastó de Montcada. En morir Roger de Montcada, al segle XV, el castell passà als Cruïlles, per parentiu i després als Lanuza.
La descripció de patrimoni Gencat, ens diu que en resten únicament dues torres massisses unides per un pany de muralla davant l'església.
Es tractava d'una gran fortalesa que pot tenir el seu origen en habitatges i defenses iberes, romanes o visigòtiques.
El primitiu castell dels comtes de Barcelona passà a convertir-se als segles XIV-XV en un poderós conjunt fortificat amb dos o tres recintes emmurallats i vàries torres, de les que encara es conserven dos. El material de construcció foren les sorrenques dures i els granits, més o menys afilerats.
Esperem tenir ocasió de conèixer personalment a la Mdolors Dalmau Puig.
Ens agradarà rebre les vostres aportacions a l’email coneixercatalunya@gmail.com
l´Autor
![Foto de perfil de Antonio Mora Vergés Foto de perfil de Antonio Mora Vergés](/imatges_autors/81299.jpg?rnd=278803977)
6933 Relats
1205 Comentaris
5548921 Lectures
Valoració de l'autor: 9.72
Biografia:
Antonio Mora Vergés, l'Argentera 1951, col·laborador del setmanari La Forja de Castellar del Vallès, Nova Tarrega, de Tàrrega , Diari de Sabadell, La Tosca de Moià, El Balcó de Montserrat de Vacarisses.Editor del blog :
coneixercatalunya.blogspot.com ,
col·laborador de les pàgines web www.guimera.info, i els diàris digitals de : www.moianes.net
http://www.naciodigital.cat/manresainfo/
http://www.naciodigital.cat/llusanes/
http://www.naciodigital.cat/elripolles/
http://www.baixllobregatdigital.cat/
e.mail mora.a@guimera.info
e.mail amora@moianes.net
email guimera.mora@gmail.com
Últims relats de l'autor
- IN MEMORIAM. JOAN BAPTISTA FRANCESC ANTONI ESCOFET PALAU. UN CADAQUESENC QUE S’ESTIMAVA EL LLOC ON VA NÈIXER.
- EL PARK GÜELL. DEL SOMNI AL MALSON.
- IN MEMORIAM. ESGLÉSIA DE SANTA MARTA A LA RIERA DE SANT JOAN. LA BARCELONA QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- TENIU DADES DE L’AUTOR DE LA CAPELLA DEL FOSSAR DE MONTESQUIU ADVOCADA AL CRIST DE LA BONA MORT?. OSONA.
- CAPELLA DE SANT JAUME DEL CARCS /CARDS. SANT PERE DE RIBES. EL GARRAF
- L’ESGLÉSIA QUE RETRATAVA MOSSÈN EDUARD ROYO CRESPO A CUBELLS, ERA SANT BARTOMEU DE PUGIS?. LA NOGUERA.
- QUINA ADVOCAVIÓ TENIA LA CAPELLA DE LA CASA DE FRANCESC BURÉS REGORDOSA?. BARCELONA
- TENIU IMATGES DE LA IMATGE DE LA MAREDEDÉU DEL PRAT I DEL INTERIOR DE LA SEVA CAPELLA?. SANT JOAN DE LES ABADESSES. EL RIPOLLÈS
- QUINA ADVOCACIÓ TÉ O TENIA L’ERMITA DEL BALIS?. SANT VICENÇ DE MONTALT. EL MARESME
- LA CONFISCADA CASA DEL DR. RICARD MARTÍ MARTÍ A SANT ANDREU DE LLAVANERES.
- HISTÒRIES DEL PAIS ORIENTAL
- IN MEMORIAM. LA TORRE QUE RETRATAVA EL JOSEP SALVANY BLANCH, ERA LA TORRE MACIÀ? . EL CANET DE MAR QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- SANTUARI DE NÚRIA. OBRA CABDAL DEL JOSEP DANÉS TORRAS. EL RIPOLLÈS
- IN MEMORIAM DE SANTA MADRONA A SANT GENIS DELS AGUDELLS. BARCELONA
- ROSES DE NADAL AL MAIG. POTSER SI QUE HI HA UN CANVI CLIMÀTIC, OI?.