Cercador
CARAMELLES A CASTELLAR DEL VALLÈS. 2011
Un relat de: Antonio Mora VergésLes Caramelles son una Festa pasqual, en la que una colla de cantaires visiten cases i masies de les poblacions davant les quals canten cançons que la tradició ha batejat també amb aquest nom de caramelles.
![](http://4.bp.blogspot.com/-x9thJ8IwoEc/Tb__glWYWCI/AAAAAAAAOPo/843IkZ7Pa4Q/s320/car1.jpg)
El costum el trobem esmentat per primera vegada a la fi del segle XVI , i s’ha mantingut tradicionalment a la Catalunya Vella i al nord de la Nova.
Les Colles sortien des del dissabte de Glòria al vespre; i ho fan actualment, el diumenge i el dilluns de Pasqua. Un de la colla per tal d'arribar a balcons i finestres, portava una perxa llarga amb una cistella al capdamunt, adornada amb cintes i garlandes, quina utilitat era la de recollir la gratificació. En alguns llocs amb el resultat de la capta, els caramellaires fan generalment un àpat col•lectiu.
A les ciutats, al llarg del segle XIX, les societats corals adoptaren aquest costum (als estatuts dels Cors de Clavé, del 1852, figura com una de les activitats de la institució), que visqué així una revitalització.
Els goigs de caràcter exclusivament religiós, especialment a la Mare de Déu del Roser, semblen ésser les caramelles més antigues (en algunes localitats els gojaires formaven una colla a part dels caramellaires, que cantaven cançons profanes, als quals precedien).
Entre les cançons profanes, anomenades a vegades goigs per extensió, algunes són les fetes per a demanar els menjars típics (goigs dels ous, del Rosselló, goigs de les botifarres), unes altres tenen caràcter amorós (goigs de les donzelles, cobles de les minyones), i unes altres són corrandes circumstancials cantades. A les ciutats, les societats corals solien cantar composicions d'autors coneguts (especialment les de Clavé) o cançons de caràcter local i satíric, renovades cada any.
![](http://3.bp.blogspot.com/-7J28cHD7QO0/Tb__4MmNNTI/AAAAAAAAOP4/yDKJFIHFKFo/s320/car2.jpg)
![](http://2.bp.blogspot.com/-0ZDqrc79kic/Tb__318lj6I/AAAAAAAAOPw/rogy2_8ZcvQ/s320/car3.jpg)
Seguia als cantaires del Cor de Cavallers de Castellar del Vallès, i els filmava al carrer Josep Maria Valls, on els regalaven l’esmorzar, i a la Plaça Canigó, on també seran obsequiats pel públic espectador. És d’agrair la ‘ constància laica’ d’aquest col•lectiu pel que fa al manteniment de les tradicions de casa nostra.
![](http://4.bp.blogspot.com/-x9thJ8IwoEc/Tb__glWYWCI/AAAAAAAAOPo/843IkZ7Pa4Q/s320/car1.jpg)
El costum el trobem esmentat per primera vegada a la fi del segle XVI , i s’ha mantingut tradicionalment a la Catalunya Vella i al nord de la Nova.
Les Colles sortien des del dissabte de Glòria al vespre; i ho fan actualment, el diumenge i el dilluns de Pasqua. Un de la colla per tal d'arribar a balcons i finestres, portava una perxa llarga amb una cistella al capdamunt, adornada amb cintes i garlandes, quina utilitat era la de recollir la gratificació. En alguns llocs amb el resultat de la capta, els caramellaires fan generalment un àpat col•lectiu.
A les ciutats, al llarg del segle XIX, les societats corals adoptaren aquest costum (als estatuts dels Cors de Clavé, del 1852, figura com una de les activitats de la institució), que visqué així una revitalització.
Els goigs de caràcter exclusivament religiós, especialment a la Mare de Déu del Roser, semblen ésser les caramelles més antigues (en algunes localitats els gojaires formaven una colla a part dels caramellaires, que cantaven cançons profanes, als quals precedien).
Entre les cançons profanes, anomenades a vegades goigs per extensió, algunes són les fetes per a demanar els menjars típics (goigs dels ous, del Rosselló, goigs de les botifarres), unes altres tenen caràcter amorós (goigs de les donzelles, cobles de les minyones), i unes altres són corrandes circumstancials cantades. A les ciutats, les societats corals solien cantar composicions d'autors coneguts (especialment les de Clavé) o cançons de caràcter local i satíric, renovades cada any.
![](http://3.bp.blogspot.com/-7J28cHD7QO0/Tb__4MmNNTI/AAAAAAAAOP4/yDKJFIHFKFo/s320/car2.jpg)
![](http://2.bp.blogspot.com/-0ZDqrc79kic/Tb__318lj6I/AAAAAAAAOPw/rogy2_8ZcvQ/s320/car3.jpg)
Seguia als cantaires del Cor de Cavallers de Castellar del Vallès, i els filmava al carrer Josep Maria Valls, on els regalaven l’esmorzar, i a la Plaça Canigó, on també seran obsequiats pel públic espectador. És d’agrair la ‘ constància laica’ d’aquest col•lectiu pel que fa al manteniment de les tradicions de casa nostra.
l´Autor
![Foto de perfil de Antonio Mora Vergés Foto de perfil de Antonio Mora Vergés](/imatges_autors/81299.jpg?rnd=1443418942)
6933 Relats
1205 Comentaris
5548921 Lectures
Valoració de l'autor: 9.72
Biografia:
Antonio Mora Vergés, l'Argentera 1951, col·laborador del setmanari La Forja de Castellar del Vallès, Nova Tarrega, de Tàrrega , Diari de Sabadell, La Tosca de Moià, El Balcó de Montserrat de Vacarisses.Editor del blog :
coneixercatalunya.blogspot.com ,
col·laborador de les pàgines web www.guimera.info, i els diàris digitals de : www.moianes.net
http://www.naciodigital.cat/manresainfo/
http://www.naciodigital.cat/llusanes/
http://www.naciodigital.cat/elripolles/
http://www.baixllobregatdigital.cat/
e.mail mora.a@guimera.info
e.mail amora@moianes.net
email guimera.mora@gmail.com
Últims relats de l'autor
- IN MEMORIAM. JOAN BAPTISTA FRANCESC ANTONI ESCOFET PALAU. UN CADAQUESENC QUE S’ESTIMAVA EL LLOC ON VA NÈIXER.
- EL PARK GÜELL. DEL SOMNI AL MALSON.
- IN MEMORIAM. ESGLÉSIA DE SANTA MARTA A LA RIERA DE SANT JOAN. LA BARCELONA QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- TENIU DADES DE L’AUTOR DE LA CAPELLA DEL FOSSAR DE MONTESQUIU ADVOCADA AL CRIST DE LA BONA MORT?. OSONA.
- CAPELLA DE SANT JAUME DEL CARCS /CARDS. SANT PERE DE RIBES. EL GARRAF
- L’ESGLÉSIA QUE RETRATAVA MOSSÈN EDUARD ROYO CRESPO A CUBELLS, ERA SANT BARTOMEU DE PUGIS?. LA NOGUERA.
- QUINA ADVOCAVIÓ TENIA LA CAPELLA DE LA CASA DE FRANCESC BURÉS REGORDOSA?. BARCELONA
- TENIU IMATGES DE LA IMATGE DE LA MAREDEDÉU DEL PRAT I DEL INTERIOR DE LA SEVA CAPELLA?. SANT JOAN DE LES ABADESSES. EL RIPOLLÈS
- QUINA ADVOCACIÓ TÉ O TENIA L’ERMITA DEL BALIS?. SANT VICENÇ DE MONTALT. EL MARESME
- LA CONFISCADA CASA DEL DR. RICARD MARTÍ MARTÍ A SANT ANDREU DE LLAVANERES.
- HISTÒRIES DEL PAIS ORIENTAL
- IN MEMORIAM. LA TORRE QUE RETRATAVA EL JOSEP SALVANY BLANCH, ERA LA TORRE MACIÀ? . EL CANET DE MAR QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- SANTUARI DE NÚRIA. OBRA CABDAL DEL JOSEP DANÉS TORRAS. EL RIPOLLÈS
- IN MEMORIAM DE SANTA MADRONA A SANT GENIS DELS AGUDELLS. BARCELONA
- ROSES DE NADAL AL MAIG. POTSER SI QUE HI HA UN CANVI CLIMÀTIC, OI?.