Cercador
ARGOLELL i ARDUIX. ALT URGELL. CATALUNYA
Un relat de: Antonio Mora VergésRebia una crònica de la visita feta a Argolell i Arduix, per la Rosa Planell Grau i el Miquel Pujol Mur en la seva dèria per conèixer racons apartats de la nostra terra.
La Rosa s’ocupa de fer fotografies i el Miquel recull informació de l’indret visitat, de fonts diverses.
Poc abans d’arribar a la duana d’Andorra hi ha una carretereta a mà dreta que passat un pont es bifurca: un ramal porta a Asnurri, Ars i Civis, que ja havíem visitat, i l’altre ramal té un rètol que anomena els pobles d’Argolell i Arduix. Com no els coneixíem vam anar a visitar-los, passàvem pel davant del càmping situat a les ribes del Valira i per una recargolada carretera començàvem a endinsar-nos muntanyes amunt.
Sort que ens agraden les carreteres amb corbes perquè hem vam fer un fotimer. Ara el paisatge d’alta muntanya és magnífic sobre tot quan vas agafant alçada i la vista s’expandeix en una ampla panoràmica.
Una estona més tard es mostrava a la nostra vista el poble d’Argolell ; pertany al municipi de les valls de Valira (Alt Urgell) , està situat a 1.125 metres d’altitud, a la dreta de la riera d’Argolell (afluent del Valira) prop del límit amb Andorra.
![](http://1.bp.blogspot.com/-JZT1He8TDsY/To3BK572nyI/AAAAAAAAPx8/SWV3zvmsz10/s320/Argolell.JPG)
Destaca per damunt de totes les cases, la figura del campanar d’ulls buits, com si li fos prohibida la contemplació de tanta bellesa. La pau regnava en el poble , només es sentia el lladrar dels gossos, segurament molestos per la nostra presència en una hora de pau.
El lloc es documentat en l’acta de consagració de la catedral d’Urgell l’any 839. A les primeries del segle XVI algunes cases eren de l’abat de Sant Serni de Tavèrnoles. A la primeria del segle XVIII el lloc pertany a Ermengol de Peguera i família, fins aproximadament l’any 1831 que s’extingiren les senyories.
L’església parroquial d’Argolell és dedicada a Santa Eugènia, en depenen les d’Arduix i Farrera del Llops. La primera menció documentada data de 1008. És un edifici de una sola nau rematada al nord-est per un absis de planta semi-elíptica. La nau amb coberta de fusta, està capçada per un absis amb volta de quart d’esfera. Posteriorment s’afegí a la façana nord-oest la sagristia, una capella i el campanar.
L’edifici s’il•luminava a través de dues finestres a l’absis i una de doble esqueixada a la façana sud-est, on s’obre la porta d’entrada. Actualment les finestres són tapiades.
El campanar, de base quadrada, és de tres pisos. El pis superior, de planta octogonal i amb quatre finestres és posterior. Els dos primers pisos les finestres són tapiades i només hi resta una espitllera a la façana sud-oest.
L’any 1934 foren traslladats al MNAC de Barcelona, uns fragments de pintures murals romàniques del seu absis datats al segle XII, que havien pertangut a la col•lecció Plandiura. Representen les imatges de la Verge Maria i 4 o 5 apòstols.
Seguint la carretera, curiosament més ben conservada, s’arriba al llogaret d’Arduix.
Les dades diuen que hi ha una esglesiola dedicada la Mare de Déu d’Arduix; un senyor molt amable amb qui establien conversa , els va explicar que certament existeix, però que pertany a una casa del poble, que no permet visitar-la, segurament per protegir-la.
Malaguanyat romànic ; malgrat tot que formosa és Catalunya ! ; en un lloc tanquen els ulls a les esglésies, i en altres son buits.
Sempre hi ha alguna raó pel voltar, i així conèixer un de tants racons encisadors de Catalunya.
Berga, 6 octubre 2011
La Rosa s’ocupa de fer fotografies i el Miquel recull informació de l’indret visitat, de fonts diverses.
Poc abans d’arribar a la duana d’Andorra hi ha una carretereta a mà dreta que passat un pont es bifurca: un ramal porta a Asnurri, Ars i Civis, que ja havíem visitat, i l’altre ramal té un rètol que anomena els pobles d’Argolell i Arduix. Com no els coneixíem vam anar a visitar-los, passàvem pel davant del càmping situat a les ribes del Valira i per una recargolada carretera començàvem a endinsar-nos muntanyes amunt.
Sort que ens agraden les carreteres amb corbes perquè hem vam fer un fotimer. Ara el paisatge d’alta muntanya és magnífic sobre tot quan vas agafant alçada i la vista s’expandeix en una ampla panoràmica.
Una estona més tard es mostrava a la nostra vista el poble d’Argolell ; pertany al municipi de les valls de Valira (Alt Urgell) , està situat a 1.125 metres d’altitud, a la dreta de la riera d’Argolell (afluent del Valira) prop del límit amb Andorra.
Destaca per damunt de totes les cases, la figura del campanar d’ulls buits, com si li fos prohibida la contemplació de tanta bellesa. La pau regnava en el poble , només es sentia el lladrar dels gossos, segurament molestos per la nostra presència en una hora de pau.
El lloc es documentat en l’acta de consagració de la catedral d’Urgell l’any 839. A les primeries del segle XVI algunes cases eren de l’abat de Sant Serni de Tavèrnoles. A la primeria del segle XVIII el lloc pertany a Ermengol de Peguera i família, fins aproximadament l’any 1831 que s’extingiren les senyories.
L’església parroquial d’Argolell és dedicada a Santa Eugènia, en depenen les d’Arduix i Farrera del Llops. La primera menció documentada data de 1008. És un edifici de una sola nau rematada al nord-est per un absis de planta semi-elíptica. La nau amb coberta de fusta, està capçada per un absis amb volta de quart d’esfera. Posteriorment s’afegí a la façana nord-oest la sagristia, una capella i el campanar.
L’edifici s’il•luminava a través de dues finestres a l’absis i una de doble esqueixada a la façana sud-est, on s’obre la porta d’entrada. Actualment les finestres són tapiades.
El campanar, de base quadrada, és de tres pisos. El pis superior, de planta octogonal i amb quatre finestres és posterior. Els dos primers pisos les finestres són tapiades i només hi resta una espitllera a la façana sud-oest.
L’any 1934 foren traslladats al MNAC de Barcelona, uns fragments de pintures murals romàniques del seu absis datats al segle XII, que havien pertangut a la col•lecció Plandiura. Representen les imatges de la Verge Maria i 4 o 5 apòstols.
Seguint la carretera, curiosament més ben conservada, s’arriba al llogaret d’Arduix.
Les dades diuen que hi ha una esglesiola dedicada la Mare de Déu d’Arduix; un senyor molt amable amb qui establien conversa , els va explicar que certament existeix, però que pertany a una casa del poble, que no permet visitar-la, segurament per protegir-la.
Malaguanyat romànic ; malgrat tot que formosa és Catalunya ! ; en un lloc tanquen els ulls a les esglésies, i en altres son buits.
Sempre hi ha alguna raó pel voltar, i així conèixer un de tants racons encisadors de Catalunya.
Berga, 6 octubre 2011
l´Autor
![Foto de perfil de Antonio Mora Vergés Foto de perfil de Antonio Mora Vergés](/imatges_autors/81299.jpg?rnd=857009100)
6933 Relats
1205 Comentaris
5548921 Lectures
Valoració de l'autor: 9.72
Biografia:
Antonio Mora Vergés, l'Argentera 1951, col·laborador del setmanari La Forja de Castellar del Vallès, Nova Tarrega, de Tàrrega , Diari de Sabadell, La Tosca de Moià, El Balcó de Montserrat de Vacarisses.Editor del blog :
coneixercatalunya.blogspot.com ,
col·laborador de les pàgines web www.guimera.info, i els diàris digitals de : www.moianes.net
http://www.naciodigital.cat/manresainfo/
http://www.naciodigital.cat/llusanes/
http://www.naciodigital.cat/elripolles/
http://www.baixllobregatdigital.cat/
e.mail mora.a@guimera.info
e.mail amora@moianes.net
email guimera.mora@gmail.com
Últims relats de l'autor
- IN MEMORIAM. JOAN BAPTISTA FRANCESC ANTONI ESCOFET PALAU. UN CADAQUESENC QUE S’ESTIMAVA EL LLOC ON VA NÈIXER.
- EL PARK GÜELL. DEL SOMNI AL MALSON.
- IN MEMORIAM. ESGLÉSIA DE SANTA MARTA A LA RIERA DE SANT JOAN. LA BARCELONA QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- TENIU DADES DE L’AUTOR DE LA CAPELLA DEL FOSSAR DE MONTESQUIU ADVOCADA AL CRIST DE LA BONA MORT?. OSONA.
- CAPELLA DE SANT JAUME DEL CARCS /CARDS. SANT PERE DE RIBES. EL GARRAF
- L’ESGLÉSIA QUE RETRATAVA MOSSÈN EDUARD ROYO CRESPO A CUBELLS, ERA SANT BARTOMEU DE PUGIS?. LA NOGUERA.
- QUINA ADVOCAVIÓ TENIA LA CAPELLA DE LA CASA DE FRANCESC BURÉS REGORDOSA?. BARCELONA
- TENIU IMATGES DE LA IMATGE DE LA MAREDEDÉU DEL PRAT I DEL INTERIOR DE LA SEVA CAPELLA?. SANT JOAN DE LES ABADESSES. EL RIPOLLÈS
- QUINA ADVOCACIÓ TÉ O TENIA L’ERMITA DEL BALIS?. SANT VICENÇ DE MONTALT. EL MARESME
- LA CONFISCADA CASA DEL DR. RICARD MARTÍ MARTÍ A SANT ANDREU DE LLAVANERES.
- HISTÒRIES DEL PAIS ORIENTAL
- IN MEMORIAM. LA TORRE QUE RETRATAVA EL JOSEP SALVANY BLANCH, ERA LA TORRE MACIÀ? . EL CANET DE MAR QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- SANTUARI DE NÚRIA. OBRA CABDAL DEL JOSEP DANÉS TORRAS. EL RIPOLLÈS
- IN MEMORIAM DE SANTA MADRONA A SANT GENIS DELS AGUDELLS. BARCELONA
- ROSES DE NADAL AL MAIG. POTSER SI QUE HI HA UN CANVI CLIMÀTIC, OI?.