Cercador
Adéu petita llavor
Un relat de: SilencerEres
Una llavor
Que volies viure
Dins un jardí
On hi havia alguna
Que era amarga
I pel que sembla
Tu en vas trobar
Masses
Elles t'han ajudat a prendre la difícil decisió
De abandonar
Les llavors que tenies al voltant
I buscar un altre jardí
Jardí de llavors netes i dolces
Netes i dolces per un camí florit
Però segurament no hi contaves
Que deixaries les llavors del voltant
Tristes perquè vas marxar de nit i sense dir res
Elles et troben a faltar
Però desitgen el bo i millor
Millor renaixement
Allà on floreixis de nou
I et fas saber des de aquí
La única paraula que et poden dir
Gràcies per els bons moments al teu voltant
Gràcies per aquelles gotes de aigua
Gotes de aigua que ens feien reviure quan la sequera ens feia morir
Allà on reneixis de nou
Sempre estaràs en la memòria
Memòria de totes les llavors que vam conviure aquell temps amb tu.
Comentaris
-
CARME[Ofensiu]mariatrastin | 06-05-2007
AVUI PER SEGON COP HE LLEGIT AQUEST POEMA I M'HE SENTIT UNA MICA IDENTIFICADA.
QUAN EM DEIES QUE M'HAVIA QUEDAT UN POEMA PENDENT DE LLEGIR, ET REFERIES A AQUEST?
CUÍDA'T MOLT AMIC, I ET DESITJO QUE LA VIDA SEMPRE ET SOMRIGUI.
PETONS, DES D'UN POBLE QUE TAMBÉ VA SER TEU DURANT UNA ÈPOCA. -
Deixar volar[Ofensiu]selva | 01-04-2007 | Valoració: 9
Els records són dels que queden i també de qui marxa. És dur veure marxar algú que estimes i difícil entendre les raons, per a això cal un esforç d'empatia que no tothom està possibilitat a fer. Em segueixes sorprenent.
-
Bonic[Ofensiu]Frida/Núria | 01-04-2007 | Valoració: 9
perquè s'enten la marxa i es respecten els records.
Et vaig llegint
l´Autor
36 Relats
82 Comentaris
37256 Lectures
Valoració de l'autor: 9.03