Cercador
38'5
Un relat de: HannahSóc aquí o no?
Em sembla que no sóc de carn.
Sóc aire i feta de foc.
Els ulls cremen com dos Sols
I el cap és una olla a pressió.
Sola al sofà, no sóc d'enlloc.
El món el sento lluny de mi
I imagino coses de colors i espirals petits.
La lluna cau i els estels es trenquen.
El Sol no hi és però crema.
M'endinso a la terra, sóc arrel,
Sóc bacteri i sorra i
No vull tancar els ulls,
Però cremen, i callen, i ploren...
Em sembla que no sóc de carn.
Sóc aire i feta de foc.
Els ulls cremen com dos Sols
I el cap és una olla a pressió.
Sola al sofà, no sóc d'enlloc.
El món el sento lluny de mi
I imagino coses de colors i espirals petits.
La lluna cau i els estels es trenquen.
El Sol no hi és però crema.
M'endinso a la terra, sóc arrel,
Sóc bacteri i sorra i
No vull tancar els ulls,
Però cremen, i callen, i ploren...
Comentaris
-
molt bonic[Ofensiu]montserrat vilaró berenguer | 02-03-2016 | Valoració: 10
que be descrius la febre. Jo no hauria pas sapigut fer-ho tant bonic.
-
La febre d'or[Ofensiu]Aleix de Ferrater | 27-02-2016 | Valoració: 10
Magnífic poema, Anna, on les sensacions de la febre són el present. Molt bona descripció d'un estat que, desitjo, hagi millorat. Molt original el tema escollit. Ara, amb una mica de febre es poden escriure grans poemes, com aquest. Felicitats, un hibuprofè i una abraçada.
Aleix
l´Autor
![Foto de perfil de Hannah Foto de perfil de Hannah](/imatges_autors/319406.jpg?rnd=388064135)
88 Relats
92 Comentaris
95520 Lectures
Valoració de l'autor: 9.53
Biografia:
Una matinada de gener del 89 em va veure néixer.A fora bufava el vent glaçat, i l'hivern em va donar la benvinguda.
Sóc del país del Cava, i tenim la Festa Major més típica. M'agrada el meu poble, la meva vila.
Sóc una noia d'aire i pertanyo al regne d'Acuari.
Potser perquè sóc tímida, m'agrada tant escriure.
És una facinació que sempre he tingut present, però des de fa un temps, em va be per desfugar-me i passar-m'ho bé.
Sóc quiromassatgista I osteopata. M'agrada treballar amb les mans.
A part de la lletra, la música em fa somniar, i em transporta a altres planetes.
Tan em pot agradar una de relexant com el rock ben tocat.
Lax'n'Busto em fascina.
I he tocat la bateria durant dos anys.
La gent que em coneix diu que visc en un altre món, i és ben veritat; m'agrada molt somniar!
Sóc d'aqui, però també estic per allà...
Sóc una romàntica sense remei, malalta de l'impossible, i amb uns quants desitjos que escriuré a la carta als Reis.
Enamorada de la vida, de tots els sentiments i sorpreses. Orgullosa de ser qui soc.
Per si voleu qualsevol cosa, el meu correu electrònic:
hippy_vila@hotmail.com
I el meu reconet de les lletres:
www.ikebana19.blogspot.com