Cercador
Una abraçada forta i suau
Un relat de: indadaptada II*IIAquesta nit he sortit a buscar-te, després recórrer tota la ciutat i redescobrir mil i un racons que teníem en llista d'espera per tastar tan sols he trobat un espai on refugiar-me. Un lloc on evocar tendres petons i carícies que ens férem aquelles plàcides nits d'estiu sota la llum de la lluna plena i els estels de foc. I els somriures, i els t'estimo i les discussions i les abraçades; són tants els petits detalls que feien de la nostra vida una de plena, malauradament estava infravalorat; fins no ho perds no ho valores, diuen.
El temps passa però el dolor perdura, perdura i perdura ans al contrari es fa més present en cadascun dels meus mots, gests o mirades. Malgrat tot sempre mantinc l'esperança d'adormir-me nua, gitada al teu costat, manllevant-te xiuxiueigs a cau d'orella i robar el repic de les campanes per pregonar el nostre destí als quatre vents.
Avui és catorze i demà quinze, tocarà llevar-se un dia més pensant que hauria passat un any ençà si enlloc de dir-te adéu t'hagués dit t'estimo vull compartir aquesta batalla amb tu i resseguir tots aquells caminars que poc a poc vindran. Que seria avui si enlloc de sortir a les deu ho haguessis fet a les dotze tot compartint una estona més de llit, o si t'hagués acompanyat o si, o si, els supòsits són avui són avui els meus fidels companys de viatge perquè res ens farà retornar velles revoltes viscudes i perquè vull recordar permanentment haver compartit els teus últims minuts. Et robaren la vida però no destruïren el nostre amor, ara i sempre t'estimo.
Una abraçada forta i suau - d'aquelles que t'agradaven tant. -
l´Autor
![Foto de perfil de indadaptada II*II Foto de perfil de indadaptada II*II](/imatges_autors/540162.jpg?rnd=1351908234)
3 Relats
2 Comentaris
2658 Lectures
Valoració de l'autor: 5.00
Biografia:
"Vaig nèixer en un mes de maig,vaig crèixer amb els ulls tancats
fins que algú em va despertar.
Vaig veure que era el meu present,
vaig veure que m'estaven fent.
I ara no canto per cantar,
ara canto per fer pensar."
Obrint Pas.
Qui perd els orígens per la identitat, per això cal escriure, per no oblidar tot allò que ens han furtat i per aprendre a lluitar a través dels somnis.