Cercador
un somriure de zafir
Un relat de: CapdelinDavant la catedral, gegant empedrat
que fumeja encens i rota pregàries buides,
m´he vist petit, sol... sense ELLA.
M´he perdut per camins de soletat
i he reposat el meu cos cansat en una pedra,
feta de granit, feta de quars,
de cor endurit com el meu...
Per allí han passat reis altius i bels d´ovelles,
cavalls rebents, robant al temps,
somnis i quimeres.
Tu, no has passat mai de ser un roc vulgar,
mai has sigut catedral ni pedra santa
i vora un camí polsós
has fossilitzat, com jo, la teva ànima.
Però, dins d´un forat de la roca,
una minsa gemma d´or,
batega, presa en la pedra.
I he somiat que altra vegada en el meu cor
reexia la primavera.
Un somriure de zafir
m´ha fet pensar, de nou... en ELLA.
Comentaris
-
Em torno a trure el barret![Ofensiu]OhCapità | 04-02-2005 | Valoració: 10
Company ets ÚNIC! Excels poema. "Un somriure de safir" que m'ha fet pensar en Ella, però no la mateixa. D'històries distintes amb finals semblants. Has cristal·litzat de manera SUPREMA amb minerals, pedres precioses i materials divins tot el poema. Una reverència Suprem dels Suprems!
-
...[Ofensiu]març | 03-02-2005 | Valoració: 9
Preciós, sí senyor! Sempre hi ha d'haver lloc per l'esperança, perquè brolli de la boscor la guspira de llum.
Un petó.
Marta
l´Autor
![Foto de perfil de Capdelin Foto de perfil de Capdelin](/imatges_autors/35029.jpg?rnd=655506663)
987 Relats
4380 Comentaris
1318361 Lectures
Valoració de l'autor: 9.78
Biografia:
Si aconseguimentendre'ns sense estar
del tot d'acord,
si aconseguim
que el temps només sigui
un escenògraf a sou,
si aconseguim
una paraula sense llençar-nos-la
a la cara, enamorar-nos
sense sorpreses ni flors,
estimar-nos lluny del llit,
si aconseguim
que els records siguin
un ahir suplent,
que pesem més despullats
que vestits,
que inventem la vida
cada matí,
després,
ens serà molt fàcil
ressuscitar els morts
i moure les muntanyes.
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
( POEMA " preparant el miracle ",
d'en Capdelin )