Cercador
SANTUARI DE LA MARE DE DÉU DE JONCADELLA
Un relat de: Antonio Mora VergésMentre retratava la petita Cova on segons la tradició es va trobar la imatge, pensava en que caldrà tornar a explicar que les dites – mal dites - Mare de Déus Trobades, son en realitat Retrobades, ja que en època de les invasions musulmanes els cristians – absolutament desinformats del tarannà dels que aleshores eren mirall intel•lectual i moral del món - varen amagar les seves imatges, enterrant-les i/o traslladant-les a coves i refugis, amb l'objectiu de protegir-les de l’anuncia’t saqueig sarraí.
![](http://2.bp.blogspot.com/-NXjxdXBByL8/UHP5Xr7mUmI/AAAAAAAAFf4/g1BLgE6y-ZQ/s320/1%2Bcova.jpg)
Quan amb l’ajuda dels francs els van foragitar d’aquestes terres, algunes d’aquelles imatges van ser retrobades, i malgrat tenir tothom consciència del que explicàvem al paràgraf primer , això és va ‘vendre’ com un miracle.
S’explica de la de la Mare de Déu de Joncadella, que una pastora de bous - en aquella època el Cardener portava més aigua, i aquestes besties son ideals per treballar en terrenys enfangats - de Castellnou de Bages, va observar com cada dia a l'hora d'anar al bosc, un dels bous s'estava agenollat prop d’una cova que cobrien mates i joncs.
La curiositat mata al gat, i la reiteració en la conducta del bou, va fer que la pastora, apartés mates i joncs i descobrís que dins la cova hi havia la imatge de la Mare de Déu.
La noticia va córrer per tota la comarca, i ben aviat al costat de la cova on es va produir la troballa, es va aixecar una esglesiola per venerar el fet, quan ‘l’església oficial’ ho va tindre per convenient, al indret es va aixecar Santuari Marià.
Al marge de les llegendes, el topònim Joncadella data ja del segle XI com a "ionchatella"i en efecte, fa referència a un indret amb abundants plantes d'aquest tipus.
La importància d'aquest santuari marià té una clara relació la seva situació geogràfica, ben bé al centre del Pla de Bages, molt a prop de Manresa i molt ben comunicat (al costat de camí que anava de Manresa a Cardona); també certament per la ‘categoria’ que assolirà aquesta advocació ; fins al punt que de tots els santuaris marians de la comarca del Bages, aquest era considerat el més important i d'una categoria superior als altres i entre totes les Marededeú, la de Joncadella era considerada la patrona del Bages, i era aquí on es feien peregrinacions i cultes en les situacions més difícils.
![](http://1.bp.blogspot.com/-ib3EhEEtAXE/UHP5p4aw9II/AAAAAAAAFgE/9ma_zhgLhUY/s320/1%2Bcova%2Bvista.jpg)
Destaca especialment la tradició dels romiatges i peregrinacions realitzades en ocasions de sequeres i inclemències meteorològiques; moltes es troben documentades, com són les peregrinacions organitzades el 1438, el 1477, el 1502, el 1628 i algunes altres organitzades per entitats com la del 1877 i la del 1879 per l'Associació Reparadora de Pius IX.
Lligades al Santuari de Joncadella i a la Mare de Déu es troben diverses llegendes i tradicions com la dels Captius de Joncadella o la de la curació dels herniats. Una altra de les manifestacions festives que tenien lloc a principis de segle al santuari, segons Josep Basora, és la cantada que una entitat anomenada "Els guerrers escaldats" de Manresa feia un dia a la primavera. Al costat d'on actualment es troba la font del santuari hi havia un pilar amb una pica gran de pedra als peus on es ficava el cap d'aquesta entitat i dirigia una coral formada per la resta dels membres que cantava. Aquesta entitat ha estat identificada com una entitat manresana que durant els anys vint i trenta actuava a Manresa amb caràcter lúdic i festiu. Es conserva vigent la tradició dels Goigs de la Mare de Déu de Joncadella que són cantats el dia de Pasqua i el dia de la Mare de Déu d'Agost després de la missa.
Entre les virtuts que als goigs se li reconeixen a la Mare de Déu es troba la d'ajudar a les dones en el part i la de curar les criatures trencades, a més de la llegenda dels captius.
![](http://2.bp.blogspot.com/-hTfHm51gho8/UHP506tFeuI/AAAAAAAAFgQ/-zP9Cy1RbzI/s320/1%2Bcova%2Bmural.jpg)
L’església estava tancada, no podia doncs accedir fins al cambril, des d’on presideix – segons m’expliquen - una imatge de la Mare de Déu de Joncadella del segle XVIII.
![](http://2.bp.blogspot.com/-NXjxdXBByL8/UHP5Xr7mUmI/AAAAAAAAFf4/g1BLgE6y-ZQ/s320/1%2Bcova.jpg)
Quan amb l’ajuda dels francs els van foragitar d’aquestes terres, algunes d’aquelles imatges van ser retrobades, i malgrat tenir tothom consciència del que explicàvem al paràgraf primer , això és va ‘vendre’ com un miracle.
S’explica de la de la Mare de Déu de Joncadella, que una pastora de bous - en aquella època el Cardener portava més aigua, i aquestes besties son ideals per treballar en terrenys enfangats - de Castellnou de Bages, va observar com cada dia a l'hora d'anar al bosc, un dels bous s'estava agenollat prop d’una cova que cobrien mates i joncs.
La curiositat mata al gat, i la reiteració en la conducta del bou, va fer que la pastora, apartés mates i joncs i descobrís que dins la cova hi havia la imatge de la Mare de Déu.
La noticia va córrer per tota la comarca, i ben aviat al costat de la cova on es va produir la troballa, es va aixecar una esglesiola per venerar el fet, quan ‘l’església oficial’ ho va tindre per convenient, al indret es va aixecar Santuari Marià.
Al marge de les llegendes, el topònim Joncadella data ja del segle XI com a "ionchatella"i en efecte, fa referència a un indret amb abundants plantes d'aquest tipus.
La importància d'aquest santuari marià té una clara relació la seva situació geogràfica, ben bé al centre del Pla de Bages, molt a prop de Manresa i molt ben comunicat (al costat de camí que anava de Manresa a Cardona); també certament per la ‘categoria’ que assolirà aquesta advocació ; fins al punt que de tots els santuaris marians de la comarca del Bages, aquest era considerat el més important i d'una categoria superior als altres i entre totes les Marededeú, la de Joncadella era considerada la patrona del Bages, i era aquí on es feien peregrinacions i cultes en les situacions més difícils.
![](http://1.bp.blogspot.com/-ib3EhEEtAXE/UHP5p4aw9II/AAAAAAAAFgE/9ma_zhgLhUY/s320/1%2Bcova%2Bvista.jpg)
Destaca especialment la tradició dels romiatges i peregrinacions realitzades en ocasions de sequeres i inclemències meteorològiques; moltes es troben documentades, com són les peregrinacions organitzades el 1438, el 1477, el 1502, el 1628 i algunes altres organitzades per entitats com la del 1877 i la del 1879 per l'Associació Reparadora de Pius IX.
Lligades al Santuari de Joncadella i a la Mare de Déu es troben diverses llegendes i tradicions com la dels Captius de Joncadella o la de la curació dels herniats. Una altra de les manifestacions festives que tenien lloc a principis de segle al santuari, segons Josep Basora, és la cantada que una entitat anomenada "Els guerrers escaldats" de Manresa feia un dia a la primavera. Al costat d'on actualment es troba la font del santuari hi havia un pilar amb una pica gran de pedra als peus on es ficava el cap d'aquesta entitat i dirigia una coral formada per la resta dels membres que cantava. Aquesta entitat ha estat identificada com una entitat manresana que durant els anys vint i trenta actuava a Manresa amb caràcter lúdic i festiu. Es conserva vigent la tradició dels Goigs de la Mare de Déu de Joncadella que són cantats el dia de Pasqua i el dia de la Mare de Déu d'Agost després de la missa.
Entre les virtuts que als goigs se li reconeixen a la Mare de Déu es troba la d'ajudar a les dones en el part i la de curar les criatures trencades, a més de la llegenda dels captius.
![](http://2.bp.blogspot.com/-hTfHm51gho8/UHP506tFeuI/AAAAAAAAFgQ/-zP9Cy1RbzI/s320/1%2Bcova%2Bmural.jpg)
L’església estava tancada, no podia doncs accedir fins al cambril, des d’on presideix – segons m’expliquen - una imatge de la Mare de Déu de Joncadella del segle XVIII.
l´Autor
![Foto de perfil de Antonio Mora Vergés Foto de perfil de Antonio Mora Vergés](/imatges_autors/81299.jpg?rnd=1191172813)
6933 Relats
1205 Comentaris
5548921 Lectures
Valoració de l'autor: 9.72
Biografia:
Antonio Mora Vergés, l'Argentera 1951, col·laborador del setmanari La Forja de Castellar del Vallès, Nova Tarrega, de Tàrrega , Diari de Sabadell, La Tosca de Moià, El Balcó de Montserrat de Vacarisses.Editor del blog :
coneixercatalunya.blogspot.com ,
col·laborador de les pàgines web www.guimera.info, i els diàris digitals de : www.moianes.net
http://www.naciodigital.cat/manresainfo/
http://www.naciodigital.cat/llusanes/
http://www.naciodigital.cat/elripolles/
http://www.baixllobregatdigital.cat/
e.mail mora.a@guimera.info
e.mail amora@moianes.net
email guimera.mora@gmail.com
Últims relats de l'autor
- IN MEMORIAM. JOAN BAPTISTA FRANCESC ANTONI ESCOFET PALAU. UN CADAQUESENC QUE S’ESTIMAVA EL LLOC ON VA NÈIXER.
- EL PARK GÜELL. DEL SOMNI AL MALSON.
- IN MEMORIAM. ESGLÉSIA DE SANTA MARTA A LA RIERA DE SANT JOAN. LA BARCELONA QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- TENIU DADES DE L’AUTOR DE LA CAPELLA DEL FOSSAR DE MONTESQUIU ADVOCADA AL CRIST DE LA BONA MORT?. OSONA.
- CAPELLA DE SANT JAUME DEL CARCS /CARDS. SANT PERE DE RIBES. EL GARRAF
- L’ESGLÉSIA QUE RETRATAVA MOSSÈN EDUARD ROYO CRESPO A CUBELLS, ERA SANT BARTOMEU DE PUGIS?. LA NOGUERA.
- QUINA ADVOCAVIÓ TENIA LA CAPELLA DE LA CASA DE FRANCESC BURÉS REGORDOSA?. BARCELONA
- TENIU IMATGES DE LA IMATGE DE LA MAREDEDÉU DEL PRAT I DEL INTERIOR DE LA SEVA CAPELLA?. SANT JOAN DE LES ABADESSES. EL RIPOLLÈS
- QUINA ADVOCACIÓ TÉ O TENIA L’ERMITA DEL BALIS?. SANT VICENÇ DE MONTALT. EL MARESME
- LA CONFISCADA CASA DEL DR. RICARD MARTÍ MARTÍ A SANT ANDREU DE LLAVANERES.
- HISTÒRIES DEL PAIS ORIENTAL
- IN MEMORIAM. LA TORRE QUE RETRATAVA EL JOSEP SALVANY BLANCH, ERA LA TORRE MACIÀ? . EL CANET DE MAR QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- SANTUARI DE NÚRIA. OBRA CABDAL DEL JOSEP DANÉS TORRAS. EL RIPOLLÈS
- IN MEMORIAM DE SANTA MADRONA A SANT GENIS DELS AGUDELLS. BARCELONA
- ROSES DE NADAL AL MAIG. POTSER SI QUE HI HA UN CANVI CLIMÀTIC, OI?.