Cercador
Repte poètic 13 - Mans
Un relat de: Repte Poètic Visual![](http://i215.photobucket.com/albums/cc11/ginebre/mans.jpg)
MANS
EINES - Francesc Arnau i Chinchilla
Tens el braç, braç de mar, mar de mans.
Tens les mans, mans com rius, rius de dits.
Tens els dits, dits com ulls, ulls dels orbs.
Perquè vols unes armes per la mort?
Perquè vols unes eines de la por?
Tens no res, res de bo, si tens por.
Tens el braç, braç de mar, mar de mans.
Tens les mans, mans com rius, rius de dits.
Tens els dits, dits com ulls, ulls dels orbs.
Si ja tens un bon jou per a l'amor!
Si ja tens uns bons estris pel consol!
Què més vols? Si tens urc... Ja ho tens tot!
***
Llindars - Sergi Yagüe Garcia
Pilars de força al cor dels paratges,
Les mans construeixen l'escorça
Neta i alta de l'aprenentatge;
L'escut solcat a les branques dels arbres,
-La llar oferta enmig de les roques.
Llindars travessats amb coratge,
Amb àtoms flamígers de força,
Les mans son nau serena entre l'onatge
Dels mars sòlids com fraus de marbre.
-No hi ha solitud entre els dits i les boques-
Per batre - allan lee
Jaure al sol o a la frontera
border-line del teu front
si tu ets el qui jo estimo
si per cas aixeco el vol.
Quan vam ser tan orfes
ho portem cosit al ventre:
massa tardes de pluja
on s'amuntega la brossa.
Pols del temps esbravat
si no tinc les mans per batre
durè un aiguamoll per tu
a recer de la mancança.
.
Mans Vives - megane
Les mans de la mare eren gavines
que m'ensenyaven camins de retorn
fent-me pessigolles i moixaines
quan era perdut, sense cap suborn.
Les teves mans són guspires
que encenen la meva passió.
Les meves mans són papallones
i tu la seva vocació.
.Captaires - Sergi Yagüe Garcia
Contrafets, els dits dels captaires
Busquen aixopluc al contacte
D'altres dits construïts per l'anhel;
(a la superfície distreta dels mots
que expliquen l'enyorança)
I s'exclouen de tota identitat
Que no es fongui tàctil amb dermis,
Cercant l'almoina d'una carícia
Per molt que efímera, sublim.
Sargida la pell amb fils intrínsecs
D'asèptica presència,
Netament proporcionats i eteris;
(Purificada la carn amb d'altres
forma l'arrel d'un arbre d'encanteris)
I retorna captaire,
Pidolant almoines de tacte,
Un tros de pa de pell,
O una manta per escalfar-se.
Dits trenats - Carme Cabús
Cànem que ordiu amb els dits,
brots vegetals, gran cistella,
eleveu-vos en graner,
poseu blat dins la pastera.
Dits trenats de negres mans
que homes i dones forneixen,
aixequeu Àfrica en viu,
ensenyoriu l'arrel d'eben.
Feu del vostre continent
bressol de la gran promesa,
fermes mans en fort lligam,
sigueu flama i renaixença.
Llanceu el més alt dels crits
pobles humans d'atzabeja:
que el vostre clam insubmís
pegui al plexe de la terra.
Mans juntes - pentinella
Les mans acaronen mans,
les mans es conhorten, tendres;
pugen en espiga els dits,
dolçor, pàtria descoberta.
Ramell de necessitats
que les mans apleguen, fermes;
apunten al blau del cel,
a la terra baixen plenes.
Solidesa, humanitat
que les mans juntes desvetllen;
escampen escalfor i pau,
trenquen dolors i cadenes.
MÉS! - Unaquimera
Més!
Molt més que pell,
ossos, curses de sang
i carn en fardell
per sota del fang!
Més que amenaces,
ofrenes.
Més que etèries,
compactes.
Més que tentacles,
tentines.
Més que sorpreses,
contactes.
Més que promeses,
actes.
Més que crosses,
eines.
Més que armes,
mestres.
Més que astres,
atles.
En lloc d'arrugues, mapes.
En lloc d'ungles, llunes.
En lloc de veu, tactes.
En lloc d'una, dues.
Més!
votacions
veredicte
comentaris
l´Autor
Últims relats de l'autor
- RPV140- Parell de botes
- RPV 135- Noia a la finestra
- Repte poètic 132 - Després del bany de Joaquim Sorolla i Bastida
- Repte poètic 129 - "La Buveuse" (La bevedora)
- Repte poètic 126 - Dona de braços creuats
- Repte poètic 122 - Charlize Theron amb Albert Einstein
- Repte poètic 120 - El poeta pobre
- Repte poètic 110 - "Lunch atop a Skyscraper"
- Repte poètic 108 - Novembre -
- Repte Poètic 100 - Pluja Fina.
- Repte poètic 96 - Henri Cartier-Bresson.
- Repte poètic 99 - Cadenes
- Repte poètic 93 - La destrucció
- Repte poètic 92 - El déu de la literatura
- Repte poètic 90 - Hèlix (L'ull de Déu)