Cercador
Princesa nòrdica
Un relat de: GuspiraDesapareguda mirada dels teus ulls,
tan dolça, tan immensa...
Vida inert sense tu a la vora,
paraules mudes, escalfor freda...
Camins tallats per aterradors silencis,
pensaments caòtics, desesperada cerca...
Evocadora imatge del somriure tràgic,
identitat perduda, soledat perversa...
Princesa nòrdica de pell bruna...
mira'm als ulls i diguem t'estimo,
repeteix aquelles paraules
que un cop ja vaig escoltar,
repeteix-les,
busca l'estel que et va enlluernar,
l'encís de la nit d'agost,
i torna'm a dir...
T'estimo.
Comentaris
-
uiiiiii[Ofensiu]silvia_peratallada | 10-06-2005
quanta nostàlgia...
i quanta esperança alhora que despren...
és una mica trist...però també forma part de la vida, no?!
salut i sentiments!
Sílvia -
Busca l'estel[Ofensiu]girasol | 05-06-2005
busca l'estel que et va enlluernar,
l'encís de la nit d'agost,
i torna'm a dir...
T'estimo.
m'agrada el que transmet aquest poema... -
Princesa nòrdica[Ofensiu]George Brown | 03-06-2005
Quan l'amor se'ns escapa, ens sentim perduts, no sabem que hem de fer... és un estat d'ànim molt dur, i una situació fins a cert punt incomprensible... i simplement desitgem que sigui un malson, despertar-nos i que tot torni a ser com abans... però per desgracia no és així, i és difícil tornar enrere...
M'ha agradat tot el poema, però hi ha alguns versos que els he trobat genials, com ara:
"Camins tallats per aterradors silencis,"
... simplement brillant... segurament perquè em recorda passatges de la meva vida no massa allunyats... on el silenci era dolorós i feia molt mal...
una abraçada,
Jordi.
l´Autor
143 Relats
311 Comentaris
164106 Lectures
Valoració de l'autor: 9.74