Cercador
Perduda
Un relat de: somiadoraI de cop sento les llàgrimes calentes deixant-se caure per les meves galtes com he arribat fins aquí? Sento... que fa uns instants tan sols era una nena, que vivia en el seu propi món de fantasia, ple de contes en que realment creia
Però ara trepitja el terra ja no té aquella mirada tan oberta, en la que fàcilment es podia llegir el que li passava per l'ànima, sinó una plena de rancor, d'odi, una mirada perduda moltes vegades, d'algú que ja no creu en l'amor i no te esperances
La vida es per a qui somia, perquè sense això no té pas sentit. Però ja que més donarà lluitar? Somiar? Sentir? Jugar? Tot perd valor quan t'han arravatat el més important per a tu. Quan et sents sol constantment. Quan t'envolta el buit sense fi, del que no pots escapar ni tan sols a simple vista perquè tampoc et queden forces.
Només et resignes, ho acceptes i callada fas el teu camí, el camí marcat al terra amb fletxes intermitents, llargament planejat.
I què? ¿Què faràs? Realment tu, l'esperit de la rebel·lió, de la insensatesa, de la veracitat, Tu, et deixaràs portar? ¿Viuràs en eutanàsia passiva? ¿Deixaràs que els altres t'arravatin els somnis, que borrin les estrelles del teu cel i que no et deixis que els hi demanis desitjos? Tu que sempre has lluitat, per ser independent, autònoma, per trobar a aquell algú especial, permetràs que ara et manipulin, t'utilitzin, et fereixin.. amb aquesta crueltat que caracteritza als humans?
Ara sense sortida sense murs per a fer caure ara.. només pots assentir nerviosa amb el teu cap a les supliques de la resta no deixis que passi mes temps o serà massa tard, no deixis que el rellotge segueixi avançant o no podràs escapar.
Comentaris
-
_shamandalie_ | 06-12-2005
* la vida es per a qui somia, perquè sense això no té pas sentit *
ohh, quina frase més maka! jo tb em passo el dia als nuvols, i si, realment tornar a la realitat és algo horrorós..
xo ke makoooooooooooo! -
uola nina !!![Ofensiu]cora cadaqués | 01-11-2005 | Valoració: 10
uaaaa clàudia m'ha agradat motl en serio, tens toa la raó la vritat.
quan vaig llegir es teu coemntari no em pensav aque tu també havies publicat alguna cosa i avui i he pensat i u e volgut mirar.
aviam si nescrius un altre k ma agradat moltissim en serio!
un tu muaaa
ens veiem per Cadaqués -
BoOnAS![Ofensiu]RêD WiTCh | 06-09-2005
M'ha agradat molt aquest relat... no sé si és experiència pròpia o no però... ho descrius molt bé... si és experiència pròpia... doncs penso que tens tota la raó, has de viure per tu mateixa i no deixar que et marquin el camí! Per molt que hi hagin dies més tristos i d'altres més alegres hem de pensar que la vida és un regal ple de sorpreses i que si has perdut a aquella persona que tan t'estimaves... que tan significava per tu... doncs ves... a seguir vivint la vida! Vinga somiadora! Segueix escribint! Estaré pendent de nous relats...=P Petons!
-- Bruixa Vermella -- -
Sabor...[Ofensiu]BlauFosc | 19-04-2005
No sé si és o no autobiogràfic però s'ha d'haver viscut, o haver vist viure un sentiment així, per poder-ho escriure desde la intensitat, la intimitat i la immensitat del sentiment que ens permet copsar. Immensitat, si, perque la buidor és un sentiment tan infinit com la plenitud però de signe contrari. No hi ha res pitjor que omplir-nos de buidor. I gairebé m'artreviría a dir que quan algú pot escriure quelcom de tant bonic des d'un lloc tant dur i cruel, és que ha firmat una assagurança contra la buidor que pateix... paradoxal, sens dubte.
Tot i que a vegades, o sempre, no ho sé, la buidor és buidor del que veiem, no tenir res per dur a la mirada i poder-la omplir de felicitat.
Per si de cas algú creu que soc sentenciós... les meves paraules son tan sols un codi humà de comprensió mútua.
M'ha agradat i espero continuar llegint-te.
Fins aviat! -
Trobe't![Ofensiu]Sareta_16 | 19-04-2005 | Valoració: 10
Quina passada d'escrit!Espero q no sigui autobiogràfic!Mai deixis que ningú et trepitji, sigues sempre aquesta noia somiadora que descrius!Oleeeeee!És preciós!
Benvinguda a RC i espero llegir més coses teves!^^
muack!