Cercador
NO EN RESTA RES D’AQUELLA BARCELONA
Un relat de: Josep Maria SarabiaO gairebé res, ja no hi ha carrers empedrats amb llambordes per on navegaven trontollant tramvies tripulats per homes vestits de vellut a l’hivern i de “ralladillo” a l’estiu, enterraments de tres capellans precedits per un escolanet portador de creu alçada desfilant darrere un cotxe funerari arrossegat per quatre cavalls emplomallats. Que s’ha fet dels escombriaires que convocaven a les minyones a toc de corneta i abocaven les deixalles en aquells carros verds arrossegats per robustos cavalls bretons? Han desaparegut els nois que recorrien el carrers, carregats amb una pila de diaris tot pregonant: “Ciero, La Prensa”. I els cirabotes, els homes anunci, els urbans amb salacot o els fanalers que encenien l’enllumenat de gas. Tampoc no hi ha motos amb sidecars ni Biscuters. De tot això no en resta res, tampoc dels meus vint anys, en realitat si que resten algunes coses dels meus vint anys: una certa ingenuïtat, moltes de les il•lusions d’aleshores, esperances i ganes de viure, ideals utòpics, gairebé impossibles, però ja ho va dir algú: demana l’impossible.
Gener 2010 Josep mª Sarabia
Comentaris
-
Quin relat tan deliciós![Ofensiu]Nonna_Carme | 13-08-2013
M'has fet viure tants detalls de la meva infantesa que he passat una bona estona llegin--te .Sí, Josep Maria. No queda res material però els records, no en els podrà prendre mai ningú.
Benvingut a Relats.
Salutacions -
Abans d'ahir[Ofensiu]Aleix de Ferrater | 13-08-2013 | Valoració: 10
Hola Josep Mª! M'alegra llegir-te aquí també. T'estic llegint el "Corazón loco" en aquests moments. I m'alegra llegir-te ara també aquí, amb aquest breu i definidor relat. Quatre ratlles i tot un regust de Barcelona al darrere. Ja saps que m'encanta tot allò que parli de la nostra estimada Barcelona, tot allò que parli dels carrers empedrats, de l'ahir, l'abans d'ahir i l'ara de la nostra ciutat. Espero, quan aquests tornin de vacances, continuar-te llegint relats també aquí. Una abraçada i bon estiu!
Aleix