Cercador
No em diguis senyora i deixa'm viure tranquil·la, vols?
Un relat de: SilenciDeixo enrere una vida, una casa i un espòs. Deixo enrere una família i una situació estable. Deixo enrere un poble i una gent que semblava que m'estimava força. Em disposo a trencar els records, a trencar-te a tu. Vaig viure molts moments al teu costat, moltes emocions, sentiments i somnis fets realitat, el desig de tenir una família i una llar. Tot i així, ara que estic lluny m'agradaria dir-te que si no torno és perquè m'ho impedeixen els kilòmetres i la consciència que em remou.
Allotjada a una habitació d'un hotel luxós, dormiria si no fos perquè plou i la pluja em recorda a llàgrimes del cel que m'estalvio de bessar jo, i així les bessa ell per mi.
Qui diu que el cel no sent res? Deixaré de pensar en tu durant uns instants i em disposaré a matar tot els pensaments teus que em vinguin a la memòria. Et recordaré com allò que no imaginava poder tenir mai i deixaré lliure la ment i la imaginació durant solament aquests instants perquè viatgin fins al teu costat. Però passats aquests pocs segons tornaré de nou a començar una altra vida on tu deixaràs d'existir.
Ja entra el sol per l'escletxa de les finestres i el despertador deu fer estona que sona, són les nou del matí i segueixo tenint son després d'haver dormit gairebé nou hores.
M'he vestit i baixo per les escales de l'hotel direcció al restaurant per esmorzar. Després d'omplir-me la panxa em prenc vuit dies lliures per fer el que vulgui (no tinc ningú que m'esperi a casa així que...). Surto de l'hotel i abans però, dono les claus de l'habitació a la recepcionista, que amb un somriure d'orella a orella em diu: "Gràcies senyora Forneguera".
l´Autor
6 Relats
7 Comentaris
6275 Lectures
Valoració de l'autor: 9.50
Biografia:
Noia de mirada fosca, fils prims de seda marró... A qui li importa el que el físic pugui aportar aquí. M'encanta escriure, i de les estones de temps buit una tarda d'escriptura. M'encanta llegir i això, clar, m'ha donat agilitat a l'hora de fer els meus relats (...). Mai havia trobat uina web com aquesta i descobrir que n'hi ha una on hi pots pùblicar el què penses (no tot!)... està molt bé. Si algú em comenta també ho trobo molt bé perquè m'interessa el que la gent en pensa del que escric (no sóc una escriptora professional així però...apa!).Doncs fins aquí tot i gràcies per llegir el que m'esforço en escriure o el que de vegades, brolla de la ´meva imaginació. Ciaooo