Cercador
Marc
Un relat de: DunlaiUn viatge al cor del Marc... aquest era el què m'havia proposat aconseguir.. arribar allà on poca gent ho havia aconseguit, tot un repte, cal dir-ho. Tanmateix, creia que valia la pena, de fet, encara ho crec ara.
Era un repte per què en Marc, era ben bé un noi d'aquells realment especials, i tant, que ho era. El seu aspecte entremaliat i un xic deixat, feia sospirar a qualsevol amb una mica de sentiments a flor de pell..
Encara recordo aquell capvespre vora la foguera on explicava la seva última jugada que havia dut a terme durant la seva estada en el "stage" de futbol de Menorca.
Em vaig donar compte, que mai es veia capaç d'explicar com es sentia; que sentia quan jugava.. li costava explicar les seves emocions, era com si es reservés per ell tot allò que tenia de persona, era fred. Per això sempre era un repte saber quelcom més d'ell. Alguna cosa més que no fos pura superficialitat.
Estava disposada a trencar aquell mur que el feia tant distant a mi, i als altres.. Ostres, era la seva germana i em sentia impotent davant d'aquell fet... Com? Aquesta fou la pregunta que jo mateixa em vaig repetir durant més de 20 anys..
Però la solució a la meva incògnita arribà ben de sorpresa. Al cap de dies de llarga espera, el metge em diagnosticà esquizofrènia. I sense més, en Marc es presentà a casa meva, i em parlà de l'amor...
Comentaris
-
Feliç 5è Aniversari d'RC[Ofensiu]mar - montse assens | 11-01-2009
FELIÇ 5è ANIVERSARI d'RC,
relataire!!!
Si avui és diumenge 11 del 2009, avui és el cinquè aniversari d'RC. Passa pel fòrum i descobreix com pots "enganxar" en un dia com aquest Recorda: NOMÉS AVUI! T'ho perdràs?
l´Autor
![Foto de perfil de Dunlai Foto de perfil de Dunlai](/imatges_autors/118005.jpg?rnd=593637299)
11 Relats
17 Comentaris
13786 Lectures
Valoració de l'autor: 9.29
Biografia:
"Tu saps quan de temps és per sempre més? - em va preguntar - .És molt i molt de temps.
És l'eternitat.
Sabem que a la teva societat porteu al temps al braç i feu les coses seguint un horari.
Et pregunto, doncs saps quan de temps és per sempre més?"
****
Que n'és de difícil seguir les normes al peu de la lletra!
Que n'és de fàcil continuar jugant..
Que n'és de difícil continuar lluitant d'ençà de la primera porta que es tancà..
Que n'és de fàcil recordar que no estàs sol!!
Que n'és de difícil, sovint, entendre les paraules d'algú que és al teu costat...
Que n'és de fàcil entendre algú quan parla amb el cor..
Que n'és de difícil anar a contratemps...
Que n'és de fàcil gaudir dels petits moments!
Que n'és de difícil seguir un somni que ja quasi has oblidat...
Que n'és de fàcil seguir somniant...
Que n'és de difícil viure sense estimar..
...
Però encara és més difícil viure sense les paraules que ens omplen i ens buiden constantment... i és q sóc de les que prefereixo viure-ho tot intensament... abans que viure.. tant sols.