Cercador
llença sal als ulls de l'assassí
Un relat de: CapdelinLa nit ve per tu i per mi,
pels dos?
Ve descalça en estrelles buides
i es rosega les ungles.
És una llàgrima negra,
un ull paral·lític d'horitzó
tetraplègic.
Un fil de saliva,
un bes de cianur en un mot
d'una síl·laba.
Si em mates ara
no sabràs què és l'oblit.
Jo et vaig matar ahir
i avui ja et recordo...
Morim-nos els dos a la vegada
com els vells amants,
com Romeu i Julieta!
La història necessita sang
per idealitzar l'amor...
Quina merda!
Encara som a temps
de llençar sal als ulls
de l'assassí que ens separa
i retallar la distància
entre la sed i el got.
Comentaris
-
podem [Ofensiu]silvia_peratallada | 13-06-2005
retallar la distància entre la sed i el got, ...no et mataré, que vull saber què és l'oblit, jejejeje....
( a mi tpoc m'abandona l'oblit)
Per fer sobretaula cal un àpat previ, no?!XDDD
muaksssss -
Com sempre, impactant![Ofensiu]Bruixot | 10-06-2005
Un comentari:
"Encara som a temps", o tot recomença? Cada instant és un principi, cada moment és nou. Ja no som a temps de torna enrera, ara mateix el passat s'acaba de acabar. El que està escrit, així és queda.
"De llençar sal als ulls", i que s'omplin de llàgrimes, llàgrimes de cocodril, amb sal de la terra, nosaltres, els que amb les nostres mans hem arrencat del món, engruna a engruna, els fruits sabrosos que tens a les mans.
"De l'assassí que ens separa," i l'infern, que són els altres. L'assassí és el que fa que per molt junts que estem sempre estem lluny, el que fa que no li doni la mà quan vull donar-li, el que fa que no siguem lliures per la càrrega dels temps passats.
"I retallar la distància" Però no hi ha distància, entre tu i jo, per què no hi ha frontera. Que ets tu i que sóc jo? L'aire que respires, i entrarà als meus pulmons, és part de tu i part de mi... No hi ha distàncies, per què no estem sols. I la dansa de la realitat és un coctel ben barrejat en que no saps on acaba el vodka i on comença la llimona.
"Entre la sed i el got." Entre la sed i el got, jo em quedo amb la sed. Si em sadollo de tot, per què viure? La sed de tot em dóna l'energia que em fa buscar per tot arreu la paraula màgica. La sed d'ella em fa escriure sense parar en el racons més obscurs de la teranyina virtual.
-
Bonic[Ofensiu]montxita | 10-06-2005
Un poema genial!
M'agrada molt quan dius:
"Si em mates ara
no sabràs què és l'oblit.
Jo et vaig matar ahir
i avui ja et recordo..."
Quan més volem oblidar a una persona, més la recordem. No en sabem de girar pàgina, emportant-se amb ella tots els sentiments viscuts. Ells sempre continuen amb nosaltres.
Montse
l´Autor
![Foto de perfil de Capdelin Foto de perfil de Capdelin](/imatges_autors/35029.jpg?rnd=287058699)
987 Relats
4380 Comentaris
1318361 Lectures
Valoració de l'autor: 9.78
Biografia:
Si aconseguimentendre'ns sense estar
del tot d'acord,
si aconseguim
que el temps només sigui
un escenògraf a sou,
si aconseguim
una paraula sense llençar-nos-la
a la cara, enamorar-nos
sense sorpreses ni flors,
estimar-nos lluny del llit,
si aconseguim
que els records siguin
un ahir suplent,
que pesem més despullats
que vestits,
que inventem la vida
cada matí,
després,
ens serà molt fàcil
ressuscitar els morts
i moure les muntanyes.
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
( POEMA " preparant el miracle ",
d'en Capdelin )